När jag försökte dra mig undan
tog han stryptag på mig
och kramade åt väldigt hårt.
Jag var skräckslagen.
MISSOURI - KRIMINALVÅRD
Jag visste att det bara skulle sluta på ett sätt.
Och
jag tänkte inte låta det sluta med min död.
I USA DÖMS VARJE ÅR FLER ÄN 8 000 PERSONER FÖR MORD.
FÄRRE ÄN 12 % KVINNOR.
Jag visste att jag var tvungen
att kämpa emot.
DET HÄR ÄR BERÄTTELSEN OM FÅNGE #1335965
EN NETFLIX-SERIE
FÄNGELSEOMRÅDE TILLTRÄDE FÖRBJUDET
CHILLICOTHE KRIMINALVÅRDSANSTALT
ÅR 2017 SKÖT OCH DÖDADE JEMA DONAHUE SIN MAKE JAVON DONAHUE.
UNDER RÄTTEGÅNGEN NEKADE HON TILL DRÅP.
Mina föräldrar var väldigt kärleksfulla.
Jag minns att min far gav min mor en morgonkyss i köket, och…
Jag ville också ha det så.
Jag heter Jema Donahue.
Jag är dömd till tio års fängelse.
Jag föddes i Berlin, Tyskland.
Min pappa var militär.
Jag var yngst i familjen.
Det sägs att yngstabarn är bortskämda, men så var inte fallet hemma hos oss.
Jag kom inte undan med nåt.
Jag straffades innan nåt hände.
Vi hade inga vänner för vi flyttade vart femte år.
Vi älskade och höll av varandra som familj.
ÅR 1990 ÅTERVÄNDE JEMAS FAMILJ TILL USA,
FÖRST TILL MISSISSIPPI INNAN DE BOSATTE SIG I MISSOURI.
Jag blev hemundervisad från andra klass till sjätte klass.
Sedan bestämde min mamma att vi skulle gå i kommunal skola.
Barnen var mer utvecklade.
De visste mer om sin omvärld,
medan vi hade levt i en bubbla.
Mitt sista år i mellanstadiet var tufft.
NÄR JEMA VAR 13 ÅR GAMMAL
BLEV HON UTSATT FÖR SEXUELLA ÖVERGREPP AV EN MAN I 20-ÅRSÅLDERN.
Efter övergreppet bönföll jag min mamma att inte ringa polisen.
Jag ville bara låtsas
som om inget hade hänt.
Hon lovade att hon inte skulle göra det, men sen gjorde hon det.
POLIS
Jag minns att polisen försökte avskräcka min mamma
från att väcka åtal,
vilket min björnmamma givetvis sa nej till.
Hon ville ta det vidare.
JEMAS FÖRÖVARE DÖMDES TILL 120 DAGARS FÄNGELSE,
MEN DETALJER OM ATTACKEN BLEV SNART ALLMÄN KÄNNEDOM.
Jag utsattes för mobbning.
Jag var tvungen att byta skola.
Jag klandrar min mamma
för mycket av det som hände när jag var tonåring.
Hon blev väldigt beskyddande.
Jag fick inte ha några vänner.
Min mamma gjorde bakgrundskontroller på alla.
Jag stannade hemma mycket.
SOM SEXTONÅRING OCH SISTAÅRSELEV BLEV JEMA GRAVID.
Alla omkring mig sa att jag hade förstört mitt liv.
När min son kom till världen
och jag tittade honom i ögonen,
då visste jag
att jag skulle göra allt
för mina barn.
NÄR HENNES SON BENJAMIN VAR TRE FÖDDE JEMA EN DOTTER, CARMELLA.
Inget annat i världen går upp emot att komma hem från jobbet och…
…komma innanför dörren
och ens barn springer mot en och omfamnar en.
Jag behöver ett ögonblick.
ÅR 2007 VAR JEMA ENSAMSTÅENDE
OCH FLYTTADE TILL WARRENSBURG, MISSOURI MED SINA TVÅ BARN.
NÄR HON STUDERADE PÅ COLLEGE TRÄFFADE HON JAVON DONAHUE.
Vi presenterades av en gemensam vän.
Javon hade suttit i fängelse och höll på att bli frisläppt.
Samma gemensamma vän frågade mig om han fick skriva sig på min adress.
Jag sa ja.
Jag minns att jag var nyfiken på hans barndom,
för den var väldigt olik min egen.
Han hade flackat omkring mycket
och det var nytt för mig.
Det var nästan tragiskt.
Han hade suttit i fängelse tidigare
för tillverkning och distribuering av droger.
Men jag trodde att han hade rehabiliterats och förändrat sitt liv.
Redan från första början hade jag
en längtan. Jag behövde beskydda honom.
Vi pratade inte om att bli tillsammans.
Det bara hände.
Jag läste vid University of Central Missouri.
Han stannade hemma med barnen.
Det betydde mycket för mig
att jag kunde lita på honom att ta hand om mina barn.
FYRA MÅNADER IN I FÖRHÅLLANDET
DÖK POLISEN UPP HEMMA HOS DEM MED EN HUSRANNSAKNINGSORDER.
Polismannen berättade för mig
att Javon var en välkänd crack- och kokainlangare i det länet.
Jag blev helt ställd,
för jag hade aldrig hört eller sett nåt sånt.
Och det var typ den första
gången jag insåg att det kanske händer saker bakom min rygg
som jag inte är medveten om.
Jag var arg på Javon.
Jag sa: "Du måste åka härifrån. Lämna oss ifred."
Han tog stryptag på mig och kramade åt väldigt hårt.
Han ströp mig.
Jag minns att jag inte kunde andas. Jag var livrädd.
Han sa: "Du ska aldrig lämna mig.
Du kan bara lämna mig om jag dödar dig, bitch."
Jag minns att jag sa: "Jag älskar dig. Varför gör du så här mot mig?"
Och han sa:
"Rädsla varar längre än kärlek." Han ville aldrig höra
att jag älskade honom.
JEMA STANNADE MED JAVON
OCH 2011 GICK HON MED PÅ ATT GIFTA SIG MED HONOM OCH FLYTTA TILL PENNSYLVANIA.
Jag intalade mig själv att om jag bara kunde hjälpa honom
eller få bort honom från drogvärlden skulle vårt äktenskap bli bättre.
Men Javons misshandel fortsatte under hela vårt äktenskap.
Jag lärde mig tidigt
att ju mindre jag kämpade emot när han ströp mig,
desto fortare skulle jag svimma.
Det gjorde det lättare.
Jag tror faktiskt
att Javon älskade mig.
Men det enda sättet han kunde visa det var med våld.
Det var…
…en mardröm, men det var också det som gjorde
de fina stunderna så fina, för de var så sällsynta
och vi värdesatte dem.
EFTER FEM ÅRS ÄKTENSKAP LÄMNADE JEMA ÄNTLIGEN JAVON.
HON FLYTTADE MED SINA BARN TILL SINA FÖRÄLDRAR I MISSOURI,
MEN JAVON FÖLJDE EFTER HENNE
OCH ÖVERTALADE HENNE ATT STANNA KVAR I FÖRHÅLLANDET.
Jag ville inte att nån skulle veta hur illa det var,
så jag försökte hålla det hemligt och blidka honom.
Men sen träffade han sina gamla vänner och började använda narkotika igen,
och då blev det värre.
Han låste in mig i rummet.
Slog mig med ett bälte.
Han höll knivar och skruvmejslar mot min hals medan han våldförde sig på mig.
Han brukade säga: "Jag dödar allihop. Jag har inget att förlora."
Jag trodde på honom.
Vid den här tidpunkten visste jag
att nåt måste förändras,
för nu handlade det inte om mig. Han skadade inte bara mig.
Han hotade att skada alla.
I MARS 2017 FICK JEMA HJÄLP AV SIN MAMMA
ATT FÅ ETT TILLFÄLLIGT KONTAKTFÖRBUD MOT JAVON UTFÄRDAT.
JAVON FÖRBJÖDS FRÅN ATT HA KONTAKT MED JEMA ELLER HENNES FAMILJ.
Vilket förde oss till långfredagen.
Det var den 14 april 2017.
Jag minns att jag var ängslig,
för det var första gången sedan vi fick kontaktförbudet utfärdat
som jag skulle vara ensam hemma.
VÄLSIGNA DET HÄR KÖKET
Jag gick ner till nedervåningen.
När jag öppnade dörren till vardagsrummet…
…stod Javon där.
Han flög emot mig och greppade mig om halsen.
Han började dra mig uppför trapporna…
…i min nacke.
Det läskigaste som finns är att veta att någon
håller ena liv i sina händer.
Han kontrollerade fönstren och dörrarna, försäkrade sig om att de var låsta.
Han gick ner igen.
Och sen
ropade han mitt namn.
Jag gick ner.
När jag kom in i sovrummet
höll han en pistol.
Han tryckte på avtryckaren.
Pistolen hakade upp sig.
Han blev arg för att pistolen inte fungerade
och slog mig i huvudet med den.
Och när han gjorde det
tappade han den.
Jag plockade upp den och jag minns att…
…jag siktade på honom
och sa: "Gå. Stick härifrån."
Han ville inte det.
Han tog ett steg framåt,
och när han gjorde det tryckte jag på avtryckaren.
Jag träffade honom här, i hans vänstra axel.
Han skrek: "Du sköt mig!"
Han kastade sig emot mig och tog tag i mina handleder.
Jag höll händerna så här, och han höll i båda mina handleder.
Jag tryckte på avtryckaren igen.
Han slängde runt mig och kastade ner mig på golvet.
Och då tryckte jag på avtryckaren igen.
När han landade ovanpå mig,
när vi föll ner på golvet,
då sa han: "Skit samma. Vi ska dö tillsammans, bitch."
Han lade sitt huvud bredvid mitt huvud
och fattade vapenkolven, alltså pistolens grepp,
och siktade mot sitt vänsteröra.
Jag virade runt mitt finger för att greppa kolven
och tryckte av.
Och…
Jag minns bara det sista skottet.
Känslan av hans tyngd över mig.
Allt var svart.
Jag insåg inte att jag blundade.
Jag trodde att det var svart för att jag var död. Jag trodde att…
Och sen
kravlade jag mig ut från under honom när jag förstod
att det var över och att jag inte var död.
Min mamma kom hem från jobbet…
…och telefonen ringde.
Det stod Johnson County på nummerpresentatören.
Jag har inget minne av samtalet, men jag minns att jag ringde polisen.
Jag gav telefonen till henne.
Och jag skakade på huvudet. "Snälla."
I det ögonblicket kände jag
att det bästa beslutet för att skydda min familj och mina barn
var att inte…
…låta nån veta.
Min mamma svarade.
Hon sa att det var ett misstag. "Det var inte meningen att ringa."
Ledningscentralen sa till henne:
"Vi skickar ut nån ändå."
Jag satte mig där ute
och väntade på polisen.
Jag minns att min mamma kom ut till yttertrappan,
knackade på mig på axeln och sa
"Kom in, Jem. Ingen kommer."
SJU DAGAR EFTER SKJUTNINGEN
GREPS JEMA OCH ÅTALADES FÖR MORDET PÅ JAVON.
KAFÉ - JULÖPPETTIDER
Jag heter Margaret Heffernan
och jag är Jema Donahues mamma.
Jema är den yngsta av mina tre barn.
Jag minns när hon var ett spädbarn som satt i mitt knä
och jag sa: "Du blir aldrig för gammal."
Hon var duktig i skolan.
Allt gick i rätt riktning
tills hon som 13-åring utsattes för sexuella övergrepp av en 21-årig man.
EN VECKA EFTER ÖVERGREPPET MOT JEMA 1998 HADE HENNES FÖRÖVARE INTE GRIPITS.
Jag fick höra att de inte kunde hitta honom.
Jag blev väldigt förvånad.
MARGARET BESTÄMDE SIG FÖR ATT TA SAKEN I EGNA HÄNDER.
Jag sa till min son att gå till skolan.
Den första som kan berätta var han är
ska jag ge 100 dollar.
Efter 15 minuter ringde telefonen och jag fick veta var han var.
Jag gick ut
och satte mig i bilen.
Jag väntade på att han skulle komma ut och sedan följde jag efter honom.
Han gick emot mig och svor åt mig.
Det slog slint.
Jag körde rakt mot honom.
Jag skulle köra över honom.
Individen hoppade över häcken.
Jag tappade allt sunt förnuft.
Polisen kom till mitt hem.
De sa att om jag inte väcker åtal mot honom
väcker de inte åtal mot mig.
Jag ville inte ta tillbaka anmälan.
Jema var väldigt arg på mig
för att jag kontaktade polisen.
Hon tyckte att jag svek henne.
Och vår relation
skadades på grund av det när hon var tonåring.
Man vill beskydda sitt barn.
Man vill kunna hantera en situation.
Jag kunde inget göra.
UNDER ÄKTENSKAPET MED JAVON DOLDE JEMA MISSHANDELN FRÅN SIN MAMMA,
MEN 2014 KONFRONTERADE MARGARET JAVON MED MISSTANKEN ATT HAN MISSHANDLADE JEMA.
Jag frågade honom:
"Har du slagit min dotter?"
Han svarade inte.
Jag sa: "Din tystnad gav mig mitt svar.
Lova att du aldrig slår henne igen."
Han ville inte säga det.
Det gör mig arg att han skadade min dotter gång på gång.
Särskilt när jag bad honom: "Snälla, gör inte det."
Hon är en överlevare av våld i nära relation.
Det var självförsvar.
Ingen vet vad de kommer att göra innan de befinner sig i den situationen…
…och det är gjort.
VARKEN JEMA ELLER MARGARET RAPPORTERADE JAVONS DÖD.
POLISEN BÖRJADE LETA EFTER JAVON SEX DAGAR SENARE
EFTER ETT ANONYMT TIPS.
Jag heter Aaron Brown.
Jag är biträdande polismästare i Johnson County, Missouri.
Jag fick ett samtal från en källa.
Personen sa att Javon Donahue
hade skjutits till döds av sin fru Jema.
Och under det förloppet
fördes kroppen till gården och begravdes på gården.
"GÅRDEN" VAR ETT VÄLKÄNT KNARKTILLHÅLL
MINDRE ÄN TRE MIL FRÅN MARGARET OCH JEMAS BOSTAD.
Vi åkte ut till bostaden, gården.
Men Johnson County är landsbygd.
Det är ett betes- och lantbruksområde.
Så om man bara kör längs vägen
kan man inte se särskilt mycket, bara själva huset.
Vi behövde en helikopter för att se fastigheten ovanifrån.
FLYGTUREN ÖVER GÅRDEN AVSLÖJADE ETT ANTAL NYGRÄVDA GRAVAR.
Nu är det här en brottsplats.
Vi spärrar av området
och håller intervjuer med alla som har befunnit sig på ägorna eller i bostaden.
Under ett samtal med en av individerna på gården
sa de att de visste var Javon låg begravd på egendomen.
De ledde oss till Javon.
Vi grävde upp kroppen
som var inlindad i en vit presenning med rep runt presenningen.
JOHNSON COUNTY POLISSTATION OCH HÄKTE
UNDER POLISFÖRHÖREN FICK BROWN NAMNEN PÅ MÄNNISKORNA SOM HADE BEGRAVT JAVON.
Vi behövde hitta de här individerna och hålla förhör med dem omedelbart.
En av dem råkade vara Jemas mamma.
DEN 22 APRIL 2017 FÖRHÖRDES MARGARET AV POLISEN.
Stäng av den.
Jag berättar om ni stänger av den.
MARGARET BERÄTTADE VAD SOM HADE HÄNT
NÄR HON KOM HEM DAGEN DÅ SKJUTNINGEN INTRÄFFADE.
Jag sa att jag såg Jema stå ute, omtöcknad.
Hon sa: "Javon är inne i huset." Jag sa: "Vi måste ringa polisen."
"Nej, han är död."
"Är du säker på att han är död?"
"Han är död."
Hon hade ringt larmcentralen och lagt på.
Larmcentralen ringde upp.
Hon kastar telefonen till mig. Hon skakar på huvudet
fram och tillbaka, men säger inget.
Jag sa: "Förlåt att jag störde. Jag gjorde ett misstag."
Han sa: "Vi måste dessvärre skicka ut någon."
Och jag sa: "Jag förstår."
Jag minns att jag sa till henne:
"När polisen kommer,
låt mig säga att jag gjorde det här.
Jag har levt mitt liv.
Du har barn att ta hand om."
Hon sa: "Nej, mamma. Det tänker jag inte göra."
Men jag ville göra det.
Jag svek Jema när hon var 13,
och jag kände
att jag inte kunde göra det igen.
Jag minns att vår relation i princip omintetgjordes
över en natt.
Jag ville inte gå igenom det igen.
MARGARET OCH JEMA VÄNTADE UTOMHUS PÅ ATT POLISEN SKULLE KOMMA.
Vi var nog där ute i 45 minuter, och de kom aldrig.
Och jag sa till mig själv att det kanske är så här det borde vara.
När polisen inte dök upp blev det en vändpunkt.
Vi skulle ta saken i egna händer.
Jag tänkte: "Okej, vi klarar det här.
Vi kan komma undan med det här."
JEMAS VÄN GICK MED PÅ ATT HJÄLPA MARGARET BEGRAVA KROPPEN PÅ GÅRDEN.
Vi lade Javons kropp
i en grav som han hade grävt.
"Jag vill inte att du ska veta var jag begraver honom.
Jag har grävt två andra gravar."
Jag tänkte: "Det är bra att jag inte vet."
JEMA NÄRVARADE INTE PÅ BEGRAVNINGEN.
Jag bad att Jema skulle vara stark nog
att hålla tyst
och inte berätta det här för nån.
Att vi skulle gå i graven
med den här vetskapen.
EFTER SIN BEKÄNNELSE ÅTALADES MARGARET FÖR BROTT MOT GRIFTEFRID.
HON DÖMDES TILL FEM ÅR VILLKORLIGT
OCH SATT I FÄNGELSE I 30 DAGAR.
SAMMA DAG ERKÄNDE JEMA SKJUTNINGEN OCH ÅTALADES FÖR MORD.
JEMA NEKADE TILL UPPSÅTLIGT DÖDANDE OCH ÅBEROPADE BATTERED SPOUSE SYNDROME.
ANSIKTSMASK
Jag heter dr Lisa Witcher.
Jag var den utsedda rättsläkaren i Jemas fall.
DR WITCHER FICK I UPPGIFT ATT BEDÖMA JEMA
OCH MISSHANDELN SOM JAVON UTSATTE HENNE FÖR.
När det rör sig om battered spouse syndrome
tittar vi efter våldscykeln.
BESLUT OM GRIPANDE
I den första fasen byggs anspänningar upp.
Då börjar man se hur förövaren
blir triggad av antingen en själv eller omgivningen.
Den andra fasen är akut- eller krisfasen.
Det är då våld inträffar.
Efter det kommer smekmånadsfasen,
då förövaren lovar att det aldrig kommer hända igen.
Sedan börjar cykeln om.
En händelse inträffade.
Vi var i ett motellrum.
Javon våldtog mig, sodomiserade mig,
och efteråt ringde han sin vän
och skrattade och skämtade.
Han sa: "Hur lång tid tar det innan det slutar blöda?"
Från min tarm.
Allt för att förödmjuka eller förnedra mig.
Du vet, att ringa och skryta om att slå en kvinna…
Det är antingen ett stört rop på hjälp
eller så är det något verkligt avskyvärt.
Det är någon som tycker att de har
gjort det rätta
och tagit det som tillhör dem.
Jag är förvånad att Jema klarade sig så länge som hon gjorde.
Och att hon lever i slutet av den här historien.
Hade han inte kommit till huset den dagen
hade han nog aldrig slutat jaga henne.
Hon uppfyller alla kriterier
som vi tittar efter
och som forskning har visat kopplas till kvinnor som blir
misshandlade.
JEMAS RÄTTEGÅNG INLEDDES DEN 13 NOVEMBER 2018.
Mig veterligen
har användningen av battered spouse syndrome som försvar
inte varit framgångsrikt i Missouri.
Det har funnit ett tag, men det har aldrig varit ett lyckat försvar.
Kom igen.
Men frågan var inte huruvida hon led av battered spouse syndrome.
Det var om hon använde dödligt våld som var berättigat under omständigheterna.
DOMSTOLSBYGGNAD
En örfil rättfärdigar inte att man skjuter en annan människa.
Jag heter Rob Russell
och jag åtalade ms Jema Donahue för mordet på Javon Donahue.
När vi föll ner på golvet sa han:
"Skit samma. Vi ska dö tillsammans, bitch."
Han lade sitt huvud bredvid mitt huvud
och fattade vapenkolven
och siktade mot sitt vänsteröra.
Jag virade runt mitt finger
och tryckte av.
Jag minns bara det sista skottet.
Känslan av hans tyngd över mig.
Alltså,
hennes historia överensstämmer inte med mr Donahues skador.
Det finns fyra kulor i hans kropp.
En är i axeln.
En är genom hans käke.
En är i bakhuvudet.
Och en är under hakan, rakt upp.
UNDERIFRÅN
Skottet i bakhuvudet var ett dödligt skott.
Skottet under hakan var ett dödligt skott.
Hans käke skulle ha brutits på ett sådant sätt
att han inte hade kunnat prata med henne och säga att han älskade henne
i detta Romeo och Julia-ögonblick där de skulle dö tillsammans.
Det hände inte, för han kunde inte prata.
Jag tror inte att juryn köpte
att hon handlade i självförsvar.
Visst, när folk försöker
dölja mordbevis
och gömma kroppen
får man intrycket att den som gör det har dåligt samvete.
EFTER TRE DAGAR DROG SIG JURYN TILLBAKA FÖR ATT FATTA SITT BESLUT.
Om de hade godtagit ms Donahues självförsvarsargument
hade hon inte dömts.
Men istället ansåg de henne vara skyldig till mord.
DEN 29 JANUARI 2019 DÖMDES JEMA DONAHUE TILL TIO ÅRS FÄNGELSE.
Jag tror att besluten som togs efter att Javon dödades
satte henne i fängelse.
Entusiasmen att begrava kroppen
gjorde ett intryck på många jurymedlemmar.
HISTORISK TORGMARKNAD KANSAS CITY
Hennes mamma kunde ha handlat annorlunda.
Jag vet inte om i hennes mors sinne
det egentligen var ett val,
men att de gömde Javons kropp
gjorde saker och ting mycket värre för Jema.
Jag klandrar min mamma
för mycket av det som hände när jag var tonåring.
Jag fick inte ha några vänner.
Min mamma gjorde bakgrundskontroller på alla.
Så jag stannade hemma mycket.
Att bli en social paria
i en ung ålder för ett sexuellt övergrepp hon inte kunde rå för.
Sedan
förvägra henne sociala relationer.
Det som henne mamma gjorde var att hålla henne gisslan.
Hon hölls på en väldigt säker plats.
Det gick överstyr och ledde till
känslomässiga övergrepp.
Att inte låta ens barn gå ut.
Att inte låta henne socialisera på ett normalt sätt
skapar en känsla av inlärd hjälplöshet.
Jag tror inte att det var ondskefullt.
Jag tror bara inte att deras relation har varit sund.
NÄR RÄTTEGÅNGEN PÅBÖRJADES HADE JEMA ANSÖKT OM ETT KONTAKTFÖRBUD MOT SIN MOR.
Jema beskriver sin mor som "en ond, elak kvinna
som är kontrollerande och hämndlysten."
Om hon har chansen, dödar hon mig. Jag är säker på det.
Hon begraver mig som hon begravde min make."
Det är mycket möjligt att den meningen:
"Hon begraver mig som hon begravde min make,"
var Jemas erkännande att:
"Jag sitter här längre på grund av hennes inblandning."
Under min rättegång
hade jag ett ansträngt förhållande med mina föräldrar.
Jag drack. Jag missbrukade droger.
Tror jag i dag att min mor skulle döda mig eller begrava mig på ett fält?
Nej.
Vi har kommit så långt.
Det är inte ens samma relation. Vi är inte ens samma människor.
Jag har gjort stora framsteg och hon har gjort stora framsteg.
Jag förändrades som förälder när jag insåg
att det var fel att vara helikoptermamma till en vuxen.
Det är deras liv, deras val, deras beslut och deras konsekvenser.
Den här delen av mig som alltid var tvungen att ha kontroll och lösa problem.
Varför ge mig själv fler problem än vad jag redan har?
Det är inte mitt problem. Jag behöver inte lösa det.
Självklart skulle jag göra saker annorlunda.
Jag klandrar polisen som inte dök upp.
Men det var jag som sa: "Ni behöver inte komma.
Det var ett misstag."
Jag satte igång det.
Jag satte igång det med en lögn.
Dagen var tvungen att komma då jag måste erkänna det.
Jag har lärt mig mycket om ansvarighet
och vikten av det för att en person ska lära sig av sina misstag.
Jag har sett en sån förbättring hos Jema
sedan hon blev fängslad.
Hon lyser upp när jag besöker henne.
Alltid en stor kram, en puss på kinden.
Det är min dotter. Det är barnet jag födde.
FYRA MÅNADER EFTER HENNES FÖRSTA INTERVJU GICK JEMA MED PÅ ATT SVARA PÅ FLER FRÅGOR.
FÄNGELSEOMRÅDE TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Under den första tiden i fängelse
var livet i upplösningstillstånd.
Men när jag började utnyttja de olika programmen…
Jag läste om kvinnlig egenmakt.
Jag kunde se mitt fängelseliv i ett annat ljus.
Det var inte lika mycket fördömande
som rehabilitering.
Och här inne
har jag lärt mig ansvarighet,
för faktum är att jag fortfarande gjorde de val jag gjorde.
Skottet i bakhuvudet var ett dödligt skott.
Skottet under hakan var ett dödligt skott.
Han skulle inte ha kunnat prata med henne och säga att han älskade henne
i det här Romeo och Julia-ögonblicket då skulle dö tillsammans.
Det hände inte.
Det fanns inget Romeo och Julia-ögonblick då Javon sa: "Älskar du mig?"
Han sa: "Vi ska dö tillsammans, bitch. Tills döden skiljer oss åt."
Det var hans ord
när han kastade runt mig och slängde mig i golvet.
Det är svårt i den situationen att avgöra
vems liv som är viktigast.
Tar man chansen och slåss för livet?
Jag hatar att jag måste vakna varje dag
och veta att jag tog någons liv.
Och dessutom var det någon som jag älskade.
Jag minns att jag sa:
"När polisen kommer,
låt mig säga att jag gjorde det här."
Hon sa: "Nej, mamma.
Det tänker jag inte göra."
Jag beundrar…
…hur mycket min mamma riskerade
när hon hjälpte mig och försökte rädda mig.
Hon kastade bort allt.
Och ärligt talat
hade jag nog gjort samma sak för mina barn.
Jag menar, inte göra så, men…
Vi gör det vi måste för att skydda och rädda våra barn.
JEMA DONAHUE KAN BLI VILLKORLIGT FRIGIVEN 2024.
Den här tiden i våra liv är nästan över, och…
Vi har lyckliga dagar framför oss.
Undertexter: Ida Ströberg