Første gangen jeg prøvde å trekke meg vekk fra ham,
hogg han bare tak i halsen på meg og klemte til så hardt.
Og jeg var vettskremt.
MISSOURI KRIMINALOMSORG
Jeg visste det bare kunne ta slutt på én måte.
Og jeg var ikke villig til å la det slutte med meg død.
HVERT ÅR I USA
DOMFELLES OVER 8 000 MENNESKER FOR DRAP
AV DISSE ER UNDER 12 % KVINNER
Jeg bare visste at jeg måtte slå tilbake.
DETTE ER HISTORIEN TIL INNSATT #1335965
EN NETFLIX-SERIE
STATSFENGSELETS EIENDOM INGEN FERDSEL TILLATT
MISSOURI KRIMINALOMSORG CHILLICOTHE STRAFFEANSTALT
I 2017 SKJØT OG DREPTE JEMA DONHAUE SIN EKTEMANN, JAVON DONAHUE
I RETTEN ERKJENTE HUN IKKE STRAFFESKYLD FOR UOVERLAGT DRAP
Jeg så alltid på foreldrene mine som veldig kjærlige.
Jeg kan huske at faren min kysset moren min god morgen på kjøkkenet,
og ønsket meg alltid det selv.
Jeg heter Jema Donahue.
Jeg ble dømt til ti år i kriminalomsorgen.
Jeg ble født i Berlin, i Tyskland.
Faren min var i militæret.
Jeg var lillejenta i familien.
Alle sier minstebarnet er bortskjemt, med det var ikke tilfelle hos oss.
Jeg slapp ikke unna med noe. Ble heller nesten straffet før det engang skjedde.
Vi hadde ikke egentlig venner, siden vi flyttet hvert femte år.
Så vi elsket og hegnet om hverandre som en familie.
I 1990 FLYTTET FAMILIEN TILBAKE TIL USA,
FØRST TIL MISSISSIPPI FØR DE SLO SEG TIL RO I MISSOURI
Jeg hadde hjemmeundervisning fra 2. til 6. klasse.
Og så bestemte moren min seg for å få broren min og meg på offentlig skole.
Barna der hadde kommet mye lenger enn meg. De kunne bare mer om verden rundt dem,
mens jeg føler vi på en måte ble holdt i en boble.
Det siste året før videregående var vanskelig.
DA JEMA VAR 13 ÅR GAMMEL,
BLE HUN UTSATT FOR SEKSUALISERT VOLD AV EN MANN I 20-ÅRENE
Etter overgrepet tryglet jeg moren min om å ikke ringe politiet,
fordi jeg ville bare late som om ingenting hadde skjedd.
Og hun lovet å ikke gjøre det, men så gjorde hun det.
POLITI
Jeg husker politiet prøvde å avskrekke moren min fra å anmelde,
som moren min selvsagt, som er som en binne med unger,
sa nei til, hun skulle gå videre med det.
JEMAS ANGRIPER BLE TIL SLUTT DØMT TIL 120 DAGER I FENGSEL
MEN DETALJER FRA OVERGREPET BLE SNART OFFENTLIG KJENT
Jeg opplevde mye mobbing.
Jeg måtte forlate skoledistriktet.
Jeg klandrer moren min
for mye som skjedde da jeg var i tenårene.
Hun ble så beskyttende. Jeg fikk ikke egentlig ha venner.
Mamma sjekket bakgrunnen til alle, så jeg ble værende hjemme mye.
16 ÅR GAMMEL OG I AVGANGSÅRET PÅ SKOLEN BLE JEMA GRAVID
Alle rundt meg sa at jeg ødela livet mitt.
Men dagen jeg fødte sønnen min og så inn i øynene hans,
visste jeg at det var ingenting jeg ikke ville gjøre for barna mine.
DA SØNNEN BENJAMIN VAR TRE, FIKK JEMA DATTEREN CARMELLA
Ingenting i verden er som å komme hjem fra en hard dag på jobb og…
…komme inn døra,
og så kommer barna løpende og slår armene sine rundt deg.
Jeg må stoppe litt.
I 2007 VAR JEMA ENSLIG
OG FLYTTET TIL WARRENSBURG I MISSOURI MED SINE TO BARN
MENS HUN GIKK PÅ COLLEGE, MØTTE HUN JAVON DONAHUE
Vi ble presentert av en felles venn.
Javon hadde havnet i fengsel og skulle løslates.
Og den samme felles vennen spurte
om jeg ville la ham føre opp min adresse som hjemmeadresse. Og jeg sa ja.
Jeg husker at jeg var så nysgjerrig på barndommen hans
fordi den var så forskjellig fra min.
Han ble sendt mye fra sted til sted, og det var nytt for meg
og nesten tragisk.
Han var tidligere fengslet for produksjon og omsetning av narkotika.
Men jeg trodde han var rehabilitert og hadde fått orden på livet.
Så helt fra starten av følte jeg denne lengselen,
at jeg måtte å beskytte ham.
Vi fastslo aldri egentlig at vi skulle være sammen.
Det bare skjedde, liksom.
Jeg gikk på Central Missouri universitet.
Og han var hjemme med barna.
Og det at jeg kunne overlate barna mine til ham, fortalte meg mye.
FIRE MÅNEDER INN I FORHOLDET,
KOM POLITIET HJEM TIL DEM MED RANSAKINGSORDRE
Betjenten sa at Javon var en kjent crack-kokainlanger i det fylket.
Og jeg ble helt satt ut,
for jeg hadde aldri hørt om eller sett noe til noe sånt.
Og det var første tilfellet av at jeg innså
at kanskje det skjedde ting bak ryggen min som jeg ikke var klar over.
Jeg var sint på Javon. Og jeg sa: "Du må bare dra. La oss være i fred."
Og han bare hogg tak i halsen min og klemte til så hardt at jeg ble kvalt.
Jeg husker jeg ikke fikk puste og var livredd.
Og han sa: "Du går aldri fra meg.
Eneste måte å gå fra meg på er at jeg dreper deg, drittkjerring."
Jeg husker at jeg sa: "Jeg elsker deg. Hvorfor gjør du dette mot meg?
Og han sa:
"Frykt varer lenger enn kjærlighet." Som om han ikke ønsket å høre
at jeg elsket ham.
JEMA BLE VÆRENDE SAMMEN MED JAVON
OG I 2011 SAMTYKKET HUN TIL Å GIFTE SEG MED HAM OG FLYTTE TIL PENNSYLVANIA
Jeg sa til meg selv at hvis jeg bare kunne hjelpe ham
eller få ham vekk fra narkogreiene, ville ekteskapet vårt bli bedre.
Men mishandlingen fra Javon fortsatte gjennom hele ekteskapet.
Jeg lærte veldig tidlig at jo mindre jeg kjempet imot under en kvelning,
jo raskere besvimte jeg.
Og det gjorde ting lettere.
Jeg tror faktisk
at Javon elsket meg.
Men han kjente bare til vold å vise det med.
Det var bare et mareritt, men jeg tror det også gjorde
de gode tidene så gode, for de var så kortvarige og sjeldne,
og vi elsket dem.
ETTER FEM ÅRS EKTESKAP FORLOT JEMA ENDELIG JAVON
HUN FLYTTET MED BARNA SINE TILBAKE TIL FORELDRENES HJEM I MISSOURI
MEN JAVON FULGTE ETTER HENNE
OG OVERBEVISTE HENNE OM Å BLI VÆRENDE I FORHOLDET
Jeg ville egentlig ikke noen skulle vite hvor ille det var,
så jeg prøvde å holde det skjult og blidgjøre ham.
Men nå var han nærmere sine gamle venner og begynte å ruse seg igjen,
og det ble bare stygt.
Han låste meg inne på rommet.
Banket meg med et belte.
Han holdt kniver og skrutrekkere mot halsen min mens han voldtok meg.
Og han brukte å si:
"Jeg dreper alle sammen. Jeg har ingenting å tape."
Og jeg trodde ham.
Jeg visste at nå…
…måtte noe forandre seg,
for nå handlet det ikke om meg.
Han skadet ikke bare meg. Han truet med å skade alle sammen.
I MARS 2017 HJALP JEMAS MOR HENNE Å FÅ INNVILGET
MIDLERTIDIG BESØKSFORBUD FOR JAVON
FORBUDET NEKTET JAVON KONTAKT MED JEMA OG FAMILIEN HENNES
Som bragte oss til langfredag, 14. april i 2017.
Jeg husker jeg var veldig engstelig,
for dette ville være første gang siden jeg fikk innvilget besøksforbudet,
at jeg skulle være alene hjemme.
VELSIGNE DETTE KJØKKENET
Jeg gikk ned i underetasjen.
Og da jeg åpnet stuedøra…
…sto Javon der.
Han fløy rett på meg og grep meg i halsen.
Han begynte å trekke meg opp trappa…
…etter halsen.
Det mest skremmende i verden er å vite at en annen
holder livet ditt i hendene sine.
Han begynte å sjekke vinduene og dørene, å sørge for at alt var låst.
Han gikk nedenunder igjen.
Og så hørte jeg ham rope på meg.
Og…
…jeg kom ned.
Og inne på soverommet…
…holdt han en pistol…
…og trakk av.
Men den låste seg. Gikk ikke av.
Så ble han sint fordi pistolen klikket, og slo meg i hodet med den.
Og da han gjorde det, falt den i bakken.
Så jeg plukket den opp, og jeg husker jeg siktet på ham
og sa: "Bare gå. Bare kom deg ut."
Men han ville ikke, og så kom han fremover,
Og straks han begynte å bevege seg, trakk jeg av.
Jeg traff ham her, i venstre skulder.
Så skrek han: "Du traff meg!"
Og så gjorde han et utfall mot meg igjen, grep håndleddene mine.
Så hendene mine var oppe slik, han holdt meg i begge håndleddene,
og jeg dro i avtrekkeren igjen.
Og han slengte meg rundt og slo meg i bakken.
Og i den bevegelsen trakk jeg av igjen.
Da han landet oppå meg,
altså da vi gikk i gulvet,
sa han: "Faen heller. Vi skal dø sammen, drittkjerring."
Og han la hodet sitt side ved side med hodet mitt
og grep bak på håndtaket, altså skjeftet på pistolen,
og siktet den mot venstreøret sitt.
Og jeg la bare fingeren rundt, for å få kontroll på skjeftet,
og trakk av.
Og…
Jeg husker det siste, endelige skuddet. Bare følelsen av vekten hans oppå av meg.
Alt var svart.
Jeg skjønte ikke at øynene mine var lukket.
Jeg trodde det var svart fordi jeg var død. Jeg trodde det var…
Og så krøp jeg ut under ham da jeg tenkte:
"Ok, det er over. Jeg er ikke død."
Moren min kom fra jobb…
…og telefonen ringte.
Og "Johnson County" står som anroper-ID.
Jeg minnes ikke noe nødanrop, men husker at jeg ringte nødtelefonen.
Jeg ga henne telefonen,
og jeg ristet på hodet: "Nei, vær så snill."
Jeg følte bare, i øyeblikket,
at den beste avgjørelsen for å beskytte familien og barna mine var å ikke…
…la noen få vite om det.
Moren min tok telefonen.
Og hun sa det var en feil. "Vi mente ikke å ringe."
Sentralbordet svarte henne… "Vi sender noen uansett."
Så jeg gikk ut og satte meg og ventet på politiet.
Jeg husker at mamma kom ut på trappa
og tok meg på skulderen, strøk meg litt og sa:
"Kom inn, Jem. Det kommer ingen."
SJU DAGER ETTER SKYTINGEN
BLE JEMA ARRESTERT OG ANMELDT FOR DRAPET PÅ JAVON
KAFFEHUS ÅPNINGSTIDER I JULEN
Jeg heter Margaret Heffernan, og jeg er moren til Jema Donahue.
Jema er yngst av tre, av barna mine.
Husker jeg sa: "Du blir aldri for gammel" da hun satt på fanget mitt som spedbarn.
Hun utmerket seg på skolen.
Tingene gikk i riktig retning
til hun som 13-åring ble utsatt for seksualisert vold av en 21 år gammel mann.
ÉN UKE ETTER OVERGREPET I 1998 HADDE IKKE ANGRIPEREN BLITT ANMELDT
Jeg fikk som unnskyldning at de ikke kunne finne ham.
Jeg ble veldig overrasket.
MARGARET BESTEMTE SEG FOR Å TA SAKEN I EGNE HENDER
Så jeg ba sønnen min gå på skolen.
Den første som kunne si hvor han var,
skulle jeg gi $ 100.
Og innen 15 minutter ringte telefonen, og jeg ble fortalt hvor han var.
Og jeg dro ut og satt i bilen
og ventet til han kom ut, og fulgte etter ham.
Han kom mot meg og skjelte meg ut.
Det var som om en bryter ble slått på.
Og jeg kjørte rett mot ham.
Jeg skulle kjøre på ham.
Og vedkommende hoppet over noen hekker.
Jeg mistet vettet, kan man vel si.
Jeg fikk sheriffkontoret på døren.
De sa at muligens, hvis jeg lot være å anmelde ham,
ville de la være å anmelde meg. Og jeg sa jeg ikke ville droppe anmeldelsen.
Jema var veldig sint på meg fordi jeg kontaktet politiet.
Hun følte at jeg forrådte henne,
og jeg vil si forholdet vårt
gjennom tenårene hennes tok skade av det.
Du vil beskytte barnet ditt.
Og du vil klare å håndtere en situasjon. Og denne var utenfor min kontroll.
GJENNOM EKTESKAPET MED JAVON SKJULTE JEMA MISHANDLINGEN FOR MOREN SIN
MEN I 2014 KONFRONTERTE MARGARET JAVON OVER MISTANKER OM AT HAN MISHANDLET JEMA
Jeg spurte ham ut: "Har du lagt hånd på datteren min?"
Og han svarte ikke.
Og jeg sa: "Du svarte meg nå bare ved å ikke si noe."
Jeg sa: "Lov meg at du aldri vil legge hånd på henne igjen,"
og han ville ikke si det.
Jeg er sint fordi han skadet datteren min gjentatte ganger.
Særlig da jeg hadde bedt ham være så snill å ikke gjøre det.
Hun er en overlever etter vold i hjemmet.
Det var selvforsvar.
Ingen vet hva de skal gjøre før de selv er i situasjonen og…
og det er gjort.
HVERKEN JEMA ELLER MARGARET MELDTE FRA OM JAVONS DØD
POLITIET BEGYNTE Å LETE ETTER JAVON FØRST SJU DAGER SENERE,
ETTER Å HA MOTTATT ET ANONYMT TIPS
SHERIFFKONTOR OG FENGSEL
Jeg heter Aaron Brown og er major ved Johnson County sheriffkontor.
Jeg fikk en telefon fra en kilde.
Kilden sa Javon Donahue
hadde blitt skutt og drept av kona Jema.
Og at i løpet av prosessen
ble liket brakt til gården og begravd.
"GÅRDEN" VAR ET KJENT STED FOR NARKOTIKAOMSETNING
MINDRE ENN 30 KM FRA DER MARGARET OG JEMA BODDE
Vi dro ut til boligen, gården.
Men Johnson County er et landlig område.
Området er beiteland og gårder.
Så bare ved å kjøre nedover veien, kan man ikke se veldig mye, bare huset.
Vi trengte helikopter eller fly i lufta for å se på eiendommen.
FLYET OVER GÅRDEN AVDEKKET FLERE NYGRAVDE FLEKKER
Nå har det blitt til et åsted. Så vi avgrenser med tape,
og begynner koordinerte avhør av alle som var på eiendommen eller i huset.
Og under en samtale med noen på gården
sier de at de vet hvor på eiendommen Javon er begravd. Og vedkommende fører oss dit.
Vi gravde opp liket,
innpakket i hvit presenning med tau rundt.
SHERIFFKONTOR OG FENGSEL
I LØPET AV POLITIAVHØRENE
FIKK MAJOR BROWN NAVNENE PÅ DE SOM HADDE BEGRAVD JAVON
Vi måtte finne disse personene og avhøre dem umiddelbart.
En av dem var moren til Jema.
22. APRIL 2017 BLE MARGARET AVHØRT AV POLITIET
Bare slå den av, så snakker jeg med deg.
MARGARET FORTALTE POLITIET HVA SOM SKJEDDE
DA HUN KOM HJEM PÅ DAGEN SKYTINGEN FANT STED
Jeg sa jeg så Jema stå utenfor, omtåket.
Hun sa: "Javon er inne."
Jeg sier: "Vi må ringe politiet." "Nei, han er død."
Jeg sa: "Er du sikker på at han er død?" Og hun sier: "Han er død."
Hun hadde ringt nødtelefonen og lagt på.
Nødtelefonen ringte tilbake.
Hun kaster telefonen på meg, rister på hodet nei,
frem og tilbake, men uten ord.
Og jeg beklagde bryderiet og sa at jeg hadde gjort en feil.
Og han sa: "Vi må dessverre likevel sende noen."
Og jeg sa: "Jeg forstår."
Jeg husker at jeg sa: "Når politiet kommer, Jema,
la meg si at jeg gjorde det.
Jeg har levd livet mitt. Du har barn å oppdra."
Hun sa: "Nei, mamma. Det gjør jeg ikke."
Men det var det jeg ville gjøre.
Jeg sviktet Jema da hun var 13, og følte jeg ikke kunne gjøre det mot henne igjen.
Jeg kunne huske forholdet vårt gå i stykker
over natta.
Jeg ville ikke gå gjennom det igjen.
MARGARET OG JEMA VENTET UTENFOR PÅ AT POLITIET SKULLE KOMME
Vi ble der ute i sikkert 45 minutter, og de kom aldri.
Og jeg sa til meg selv at kanskje det er slik det er ment å være.
At politiet ikke kom var vendepunktet
til at vi tar saken i egne hender.
Jeg tenkte: "Greit. Dette kan vi klare. Vi kan slippe unna med dette."
EN VENN AV JEMA BLIR MED PÅ Å HJELPE MARGARET MED Å BEGRAVE LIKET PÅ GÅRDEN
Vi plasserte Javons lik i et område han grov ut.
Han sa: "Du skal ikke vite hvor jeg begraver ham. Jeg har gravd to hull til."
Og jeg tenkte: "Det er bra at jeg ikke vil vite det."
JEMA VAR IKKE TIL STEDE VED BEGRAVELSEN
Jeg ba for at Jema skulle være sterk nok
til å holde munnen lukket og ikke dele dette med noen.
At vi tok det vi hadde gjort med oss i graven.
ETTER TILSTÅELSEN SIN BLE MARGARET ANMELDT FOR LIKSKJENDING
HUN FIKK EN FEMÅRIG BETINGET DOM
OG SONTE 30 DAGER I FENGSEL
SAMME DAG TILSTO JEMA SKYTINGEN OG BLE ANMELDT FOR DRAP
JEMA ERKJENTE IKKE STRAFFESKYLD FOR GROVT UAKTSOMT DRAP
MED BATTERED SPOUSE-SYNDROM SOM FORSVAR
MUNNBIND
Jeg heter dr. Lisa Witcher.
Og jeg fungerte som statlig rettsmedisiner i Jemas sak.
DR. WITCHER BLE SATT TIL Å VURDERE JEMA
OG Å GJENNOMGÅ HENNES HISTORIKK AV MISHANDLING FRA JAVON
Når vi ser på battered spouse-syndrom, leter vi etter voldsspiralen.
ARRESTORDRE
Del én er fasen der anspentheten stiger.
Hvor du begynner å se overgriperen
bli oppbragt på grunn av deg eller miljøet rundt dem.
Andre fase er akutt- eller krisefasen.
Det er da volden utføres.
Neste fase er hvetebrødsdagene,
når overgriperen lover å aldri la det skje igjen.
Og så begynner det på nytt igjen.
Det var en hendelse. Vi var på et motellrom.
Javon voldtok meg analt, og etterpå ringte han kompisen sin
og lo og vitset om det ved å si ting som:
"Hvor lang tid tar det for henne å slutte å blø?"
Fra endetarmen min, altså. Og…
Bare hva som helst som ydmyket eller nedverdiget meg.
Du vet, å ringe og skryte av å ha banket opp en kvinne…
…er enten et forskrudd rop om hjelp etter noen til å komme og få slutt på det,
eller det er virkelig avskyelig.
Det er virkelig noen som tror de har
gjort det riktige og tatt det som er deres.
Jeg er overrasket over at Jema klarte det så lenge.
Og at hun lever på slutten av denne historien.
Hadde han ikke dukket opp den dagen,
tror jeg ikke han ville sluttet å forfølge henne.
Hun innfrir alle faktorene vi ser etter
og som forskningen har vist er knyttet til kvinner som blir til
mishandlede ektefeller.
JEMAS RETTSSAK STARTET 13. NOVEMBER 2018
Så vidt jeg vet,
har ikke battered spouse-diagnosen lyktes for å hevde selvforsvar ennå i Missouri.
Den har vært her en stund, men har aldri vært et vellykket forsvar.
Ok, kom igjen.
Men spørsmålet var ikke om hun led av battered spouse-syndrom.
Det var om hun brukte dødelig makt med rette under omstendighetene.
RETTSBYGNING
Et slag i ansiktet rettferdiggjør ikke at man skyter noen.
Jeg heter Rob Russell,
og jeg var aktor som påtalte Ms. Jema Donahue
for drapet på Javon Donahue.
Da vi gikk i gulvet, sa han: "Faen heller. Vi skal dø sammen, drittkjerring."
Og han la hodet sitt side ved side med hodet mitt
og grep skjeftet på pistolen og siktet den mot venstreøret sitt.
Og jeg la bare fingeren rundt og trakk av.
Og jeg husker det siste, endelige skuddet.
Bare følelsen av vekten hans oppå av meg.
Vel…
Historien hennes samsvarer ikke med skadene Mr. Donahue pådro seg.
Det er fire kuler i kroppen hans.
Én er i skulderen.
Én gikk gjennom kjeven.
Én er i bakhodet.
Og én er under haken, rett opp.
VISNING FORFRA
Skuddet i bakhodet var dødelig.
Skuddet under haken var et dødelig skudd. Kjeven hans ble brukket
på en slik måte at han ikke kan ha snakket til henne
og sagt at han elsket henne
i dette Romeo og Julie-øyeblikket da de skulle dø sammen.
Det skjedde ikke, for han kunne ikke snakke.
Så jeg tror ikke juryen egentlig
trodde på at hun handlet i selvforsvar.
Og det er klart, når folk prøver å skjule bevis på drap,
og særlig om de skjuler liket, får man gjerne inntrykk av
at vedkommende som gjør det har dårlig samvittighet.
ETTER TRE DAGER MED BEVISFØRING TRAKK JURYEN SEG TILBAKE FOR Å TA EN AVGJØRELSE
Hadde de akseptert selvforsvarsargumentet fra Ms. Donahue
hadde hun blitt frikjent.
Men i stedet fant de henne skyldig i uaktsomt drap.
29. JANUAR 2019 BLE JEMA DONAHUE DØMT TIL TI ÅR I FENGSEL
Jeg tror avgjørelsene som ble tatt etter Javon ble drept,
fikk henne i fengsel.
Innsatsen for å få liket begravd
satte seg i vranga på mange av jurymedlemmene.
HISTORISK BYMARKED
Moren hennes kunne absolutt ha gjort ting annerledes.
Jeg vet ikke om det i hennes morssinn fantes noe valg,
men at de skjulte Javons lik gjorde det mye verre for Jema.
Jeg klandrer moren min…
…for mye som skjedde da jeg var i tenårene.
Jeg fikk ikke egentlig ha venner.
Mamma sjekket bakgrunnen til alle, så jeg ble værende hjemme mye.
Hun blir sosialt utstøtt som veldig ung for et seksuelt overgrep
hun ikke kunne noe for.
Og så blir hun hindret fra alle slags sosiale forhold.
Det moren hennes gjorde var i bunn og grunn å holde henne som gissel.
Å holde henne på et så trygt sted
at det gikk over bord. Ut i psykisk vold, ærlig talt.
Å aldri slippe barnet ditt ut av huset.
Å ikke la henne ha noen former for sosial omgang
legger klart grunnlaget for en følelse av lært hjelpeløshet.
Jeg tror ikke det er noe ondsinnet i det.
Jeg tror bare ikke de noen gang har hatt et sunt forhold.
DA RETTSSAKEN BLE AVHOLDT, HADDE JEMA KREVD BESØKSFORBUD FOR MOREN SIN
Jema beskriver moren sin som
"en ond, slem kvinne som er kontrollerende og hevngjerrig.
Får hun sjansen, er jeg sikker på at hun vil drepe meg.
Hun vil begrave meg som hun begrov mannen min."
Det er mulig at strofen,
"Hun vil begrave meg som hun begrov mannen min,"
var Jemas erkjennelse, at
"jeg sitter enda dypere i det nå på grunn av hennes deltakelse."
Under rettssaken hadde jeg et anstrengt forhold til foreldrene mine.
Jeg drakk.
Jeg misbrukte narkotika.
Tror jeg i dag at moren min ville drept meg eller begravd meg på et jorde?
Nei.
Vi har kommet så langt.
Det er ikke det samme forholdet. Vi er ikke de samme menneskene.
Både jeg og hun har gjort store fremskritt.
Jeg har forandret meg som forelder,
innsett at…
…hvordan jeg har vært helikoptermor over en voksen er galt.
Det er deres liv, deres valg, deres avgjørelser
og deres konsekvenser.
Den delen av meg som alltid måtte ha kontrollen og ordne opp:
Hvorfor gi meg selv flere problemer enn jeg allerede har?
Det er ikke mitt problem. Jeg trenger ikke å fikse det.
Selvsagt ville jeg gjort ting annerledes. Jeg klandrer politiet for å ikke komme.
Men til syvende og sist sa jeg: "Dere trenger ikke komme."
"Det var en feil."
Så jeg startet det.
Jeg begynte med en løgn.
Og dagen måtte komme der jeg må erkjenne det.
Jeg har lært mye om etterrettelighet
og viktigheten av det for å lære av sine feil.
Jeg har sett en sånn forbedring i Jema
siden hun ble fengslet.
Hun lyser opp når jeg kommer på besøk.
Og alltid en stor klem, et kyss på kinnet.
Det er datteren min. Det er babyen jeg fikk.
FIRE MÅNEDER ETTER FØRSTE INTERVJU SA JEMA JA TIL Å SVARE PÅ FLERE SPØRSMÅL
Da jeg først kom i fengsel,
var livet kaotisk.
Men da jeg begynte å utnytte de forskjellige programmene,
jeg tok Kvinnerettigheter,
så klarte jeg å se fengselslivet mitt i et nytt lys.
Det var ikke så mye fordømmelse, men heller rehabilitering.
Og her inne har jeg også lært å være etterrettelig,
for faktum er at jeg fortsatt tok valgene jeg tok.
Skuddet i bakhodet ville ha vært dødelig.
Skuddet under haken var dødelig.
Han kan ikke ha snakket til henne og sagt at han elsket henne
i dette Romeo og Julie-øyeblikket da de skulle dø sammen.
Det skjedde ikke.
Det var ikke noe Romeo og Julie-øyeblikk der Javon sa: "Elsker du meg?"
Han sa: "Vi skal dø sammen, drittkjerring. Til døden skiller oss ad."
Det sa han mens han kastet rundt på meg og drylte meg i gulvet.
Det er en vanskelig situasjon å bestemme hvem sitt liv som er viktigere.
Eller tar du sjansen på å kjempe for livet ditt?
Jeg hater det faktum at jeg må våkne hver dag
og vite at jeg tok livet av noen.
Og i tillegg var det livet til noen jeg elsket.
Jeg husker at jeg sa:
"Når politiet kommer, Jema, la meg si at jeg gjorde det."
Hun sa: "Nei, mamma. Det gjør jeg ikke."
Jeg beundrer
det moren min risikerte ved å hjelpe meg og prøve å redde meg.
Hun ofret alt.
Og helt ærlig
ville nok jeg gjort det for barna mine også.
Altså, ikke gjøre det på den måten,
vi gjør det vi må for å beskytte og redde babyene våre.
JEMA DONAHUE VIL KUNNE SØKE OM PRØVELØSLATELSE I 2024
Denne tiden i livene våre er nesten over, og…
…fremover ser jeg bare gode dager for oss.
Tekst: Greger Hoel