Tvillingbandet existerar.
Enäggstvillingar börjar som en helhet.
Sen delar de på sig.
Och blir två personer.
När det här hände henne,
förlorade jag min andra hälft.
Min andra hälft är borta.
DET FINNS ÖVER 135 000 DÖMDA MÖRDARE I AMERIKANSKA FÄNGELSER
EN AV FYRA AMERIKANSKA FÅNGAR VAR I STATLIG VÅRD SOM BARN
DET HÄR ÄR HISTORIEN OM FÅNGE #1113010
Det är en hemsk upplevelse att känna
att man inte har någon.
Ingen vill ta hand om dig.
Den perfekta hemmiljön hade inneburit
nån som fanns där och älskade mig, tog hand om mig och…
…bara känslan av en familj.
EN NETFLIX-SERIE
KRIMINALVÅRDEN I MISSOURI
KRIMINALVÅRDEN I JEFFERSON CITY
Är allt bra? Okej.
ÅR 2010 SKÖT ANTHONY STANDIFER 69-ÅRIGA BEVERLY CROWL TILL DÖDS
Jag heter Anthony Standifer.
Jag har suttit i fängelse sedan 2010
för dråp
och rån.
STANDIFER FÖDDES 1985 I KANSAS CITY I MISSOURI
Min barndom var…
…inte någon vanlig barndom.
Min mamma har varit drogberoende
så länge jag kan minnas.
Min pappa, jag visste vem han var,
men han erkände mig aldrig som sin son.
Jag träffade honom ibland,
men han behandlade mig som…
…en nolla.
Trots att mamma tog droger
var hon kärleksfull.
Några av mina bästa upplevelser var med henne.
Hon tog med mig till olika delstater, vi reste,
var ute på sjön, fiskade.
Jag har bra minnen med henne.
Men…
Hon kom och gick. Jag träffade henne en dag eller två,
sen träffade jag henne inte på några veckor.
UNDER SIN TIDIGA BARNDOM BODDE HAN HOS OLIKA FAMILJEMEDLEMMAR
VID 11 ÅRS ÅLDER BLEV HAN OMHÄNDERTAGEN AV MYNDIGHETERNA
Jag blev placerad i fosterhem
för att jag bodde med min moster
och hon kände att hon inte kunde hantera mig.
Hon kastade alla mina saker i en sopsäck,
tog med mig till socialtjänstens kontor
och överlämnade mig till staten.
För ett barn att bara…
…slängas bort…
…från sin familj.
Och…
Det kändes som om ingen älskade mig.
Det är bland det värsta jag varit med om.
VID 13 ÅRS ÅLDER ÅTERVÄNDE HAN TILL SIN MAMMA
Då var hon nykter och drogfri.
Hon gifte sig om och jag tänkte
att det var en möjlighet för oss att vara tillsammans.
Vi kunde äntligen vara en familj.
Men när jag flyttade tillbaka till Kansas City,
det var då problemen började.
Hennes man hade en son.
Han var 16 år
och han hade varit med i gäng.
Och jag hade en bror,
min halvbror, på mammas sida.
Han hade varit med i gäng.
De var förebilder för mig.
Jag hade inga förebilder då.
Och…
Jag såg upp till mycket av det de gjorde.
Om de sålde droger ville jag sälja droger.
Om de rånade ställen,
så ville jag göra det.
FRÅN 14 ÅRS ÅLDER TILLBRINGADE STANDIFER TID
PÅ OLIKA UNGDOMSANSTALTER FÖR GÄNGRELATERAD BROTTSLIGHET
Jag var på McEwans skola för pojkar.
Det var typ som en ungdomsanstalt.
Och…
Jag blev kallad till kontoret
och hon överlämnade telefonen till mig,
och det var min mamma.
Hon sa…
…att min bror hade blivit mördad
den kvällen.
Ja.
Jag lämnade anstalten,
du vet…
Nu när min bror var död,
du vet…
Jag var inte samma person.
Jag la mig till med en attityd
att jag inte brydde mig om nåt eller nån.
Och…
när jag tog den attityden
och det tankesättet,
så kunde jag göra
vad jag ville
utan att ta hänsyn till konsekvenserna.
Jag brydde mig inte längre.
ÅR 2010 VAR HAN 25 ÅR GAMMAL OCH BODDE MED SIN FLICKVÄN
Jag jobbade inte.
Hon jobbade inte,
vi var i desperat behov av pengar.
Jag var ute en natt
och fick ett samtal från en kille
som jag hade genomfört rån med.
Han hette Jay Nicks.
Han ringde mig och sa:
"Vill du råna den här knarklangaren?"
Jag sa: "Hur mycket?"
Han sa: "Cirka 80 000.
Och han har
över 20 kilo marijuana."
Jag sa: "Ja."
Vi avslutade samtalet
och jag ringde en kille jag känner, DJ.
Jag och DJ,
vi satte oss i bilen och körde
för att möta Jay Nicks.
Jay Nicks gav mig ett papper. "Det står tre adresser på det.
Huset ska se ut så här,
och han kör en orange Dodge Magnus
med 24-tums fälgar.
Ni kan inte missa det."
Jag sa: "Okej." Han gav mig pistolen.
Så vi körde runt i kvarteret.
Vi hittade inte adresserna.
Vi hittade inte nån orange Dodge Magnum.
Så jag klev ur
och började leta i kvarteret till fots.
Jag hittade huset.
Jag ringde Jay Nicks och sa: "Jag hittade huset,
men det står ingen Dodge Magnum utanför.
Vad har de mer för slags bilar?"
Och han sa ett bilmärke
som var identiskt med den som stod på uppfarten.
Jag och DJ gick till husets framsida
och sparkade in dörren.
När vi hade sparkat in dörren
var det kolsvart i det främre rummet.
Men jag kunde se nån.
DJ tog tag i personen och slängde personen i golvet.
När jag hittade lampan och tände,
såg jag en kvinna.
När jag såg att det var en äldre kvinna
visste jag att det var fel hus.
Jag tog pistolen och stod över henne när hon låg på golvet.
Jag sa till DJ: "Sök igenom huset,
vi kanske har fel."
Han kom tillbaka och sa: "Det finns inget där."
Så…
Jag tänkte…
Jag har nyss blivit frigiven.
Jag vill inte åka in igen.
Hon har sett mig.
Så jag tänkte…
"Okej, jag dödar henne."
Jag stod över henne
och tryckte på avtryckaren.
En gång.
Och…
Jag frågade mig själv:
"Varför gjorde jag det?"
Och…
…det finns inget svar som jag förstod.
STANDIFER SKÖT PENSIONERADE POLISKONTORISTEN BEVERLY CROWL
BEVERLY LÄMNADE EFTER SIG EN FAMILJ SOM SPÄNNER ÖVER TRE GENERATIONER
-Hej. -Hej.
-Hur mår du? -Bra. Hur mår du?
Vi kan använda den till köttet.
-Här. -Okej.
Är de fortfarande varma?
Du tog med maten.
Sätt dig och slappna av.
-Det ser gott ut. -Ja.
Vi var en sammansvetsad familj.
Vi gjorde allt tillsammans.
De försöker göra mig tjock på jobbet.
Vi hade inte nödvändigtvis allt,
men vi hade allt vi behövde.
Jag kunde inte be om något bättre.
Vill du ha sallad?
Vill du ha?
Jag heter Dana Crowl.
Beverly är min mamma.
När jag växte upp var min familj
främst jag,
mina bröder och min syster, med min mamma.
Våra föräldrar var skilda, så vi träffade honom inte så ofta…
…som vi troligen hade velat.
Men mamma var vårt stöd. Hon gjorde allt för oss.
Mamma var väldigt omhändertagande. Hon…
…var nog den kramigaste personen jag nånsin träffat.
-Höll handen. -Hon rörde en.
Om du satt där så höll hon…
"Sötnos."
Du gör likadant.
Det gör du. Ja, du gör samma sak.
Hon fick oss aldrig att känna att vi var besvärliga mot henne.
Det är viktigt att låta barnen veta att du vill ha dem
och att du vill ha dem hos dig.
Hon började på polisen 1976,
och hon jobbade på Independence-polisen.
Hon var registrator.
Hon hjälpte poliser att skriva rapporter,
så hon hörde allt hemskt som hände.
Och vi fick inte göra nåt
för hon ville inte att hennes barn skulle ställa till det.
Jag fick beskedet om mamma den 19 mars, det var en fredag.
Jag skulle till jobbet, klockan var runt 07:20.
Det ringde och det var min svåger Steve,
och han sa: "Jag pratade med moster Barbara.
Hon frågade om jag kunde åka förbi din mamma.
Något ser konstigt ut där."
Jag svängde upp på gatan
och såg att dörren var öppen.
Och jag stack in huvudet.
Jag gick inte ens in i vardagsrummet.
Jag såg henne ligga där.
Jag backade ut och stängde dörren.
Jag hade telefonen i handen och ringde larmcentralen.
Det tog inte ens två minuter
innan poliserna var där.
Förlusten av vår mamma har varit omätbar.
Den är så stor att jag inte ens kan förklara det.
Hon är som en vägledande själ i mitt liv.
Jag kör förbi kyrkogården och säger hej dagligen.
Varje morgon säger jag god morgon.
Jag gillar inte ordet monster, men så är det.
I mitt hjärta är han ett monster.
I en perfekt värld dör han bakom galler utan att få se dagens ljus.
Jag vet inte vad som fick honom att trycka av.
Om jag förstod det
kanske jag skulle kunna förlåta honom.
Det är en inställning jag inte förstår.
Det är inte världen jag växte upp i.
Jag tror att han växte upp i en värld där det var så det är.
En del av mig tycker synd om honom för att han växte upp där,
men du måste inte bli en produkt av din barndom.
Du kan göra ett annat val,
men han gjorde inget annat val.
Och han hade valet…
…att inte leva som han gjorde.
TOLV DAGAR EFTER SKJUTNINGEN GREPS STANDIFER
I MAJ 2011 DÖMDES HAN FÖR MORD TILL 60 ÅRS FÄNGELSE
Nu går vi.
Hälsa.
Jag heter Susan Thompson, jag är Anthony Standifers moster.
Kom, Diamond. Kom hit, tjejen.
Hälsa.
Anthony växte upp i stan,
mitt i förorten.
Det var ett tufft område.
Anthonys pappa var väldigt kontrollerande.
Han var väldigt våldsam,
kritiserade mamman, kritiserade honom.
"Du är ingen. Din mamma är ingen."
Han fick utstå många verbala övergrepp.
Jag tror att det påverkade Anthony väldigt mycket.
Han hade upplevt våld i hemmet.
Han hade upplevt droger.
Anthony pappa lämnade dem
när lilla Anthony var tre eller fyra.
Efter det gick det utför.
Anthonys mamma lät knarklangarna ta över hennes hus.
De samlades hos henne.
Hon var på gatorna, tog droger, hon var här, hon var där.
Hon var överallt. Man fick inte grepp om henne.
Det var ingen hälsosam situation.
Min mamma tog sig an lilla Anthony.
Det varade kanske en månad eller två,
och min mamma
flyttade från stan och jag fick ta hand om lilla Anthony.
Jag hade sex egna barn.
En av mina söner hade cerebral pares. Kunde inte gå eller prata.
Jag kunde inte ägna min uppmärksamhet
åt lilla Anthony, åt hans behov.
Han behövde mycket egentid.
Han har utsatts för mycket.
Och jag ville inte att det skulle smitta av sig på mina barn.
En dag sa jag: "Nej. Jag kan inte hantera honom.
Jag går ner till ungdomsdomstolen."
Jag sa till dem: "Jag har en grabb här.
Min syster tar droger, ni måste ge henne ett domstolsbeslut."
Det var vad jag tänkte. De ordnar ett domstolsbeslut,
släpar hit henne och får henne nykter.
Jag ska ta henne och hennes son och återförena dem.
Och så blev det inte. Hon svarade aldrig domstolarna.
Lilla Anthony hamnade sedan i fosterhem.
Och…
…han blev utsatt för övergrepp där.
Det krossar mitt hjärta att veta
att jag ens hade något att göra med det han utsattes för.
Om jag inte hade överlämnat honom till staten
skulle han vara en helt annan ung man.
Han blev bara ännu mer förstörd av det.
Han började umgås med killar på gatan, äldre killar som gjorde grejer.
Det var som en adrenalinkick för honom.
Han blev lätt påverkad. Han var… lättlurad.
Han ville höra hemma.
De fick honom att känna sig älskad på ett sätt som vi aldrig gjort.
Det var lätt att se hur han följde deras plan.
Vi har aldrig fått honom att känna så.
När han kom ut på gatan
blev han stämplad.
När de fick veta vem hans pappa var, blev han stämplad.
När de fick veta att hans mamma var drogberoende
blev han stämplad som körd.
Du vet? Och så vidare.
Och sen undrar vi varför.
Hur växer folk upp och beter sig så här och gör såna saker?
För fan…
Ta en titt på hela bilden.
Vad gjorde du för att hjälpa honom?
Vad gjorde du?
Inget.
Jag ville inte ha med honom att göra, för jag var arg på honom,
för jag förstod inte.
Men nu sitter jag här inför er,
och det gäller
oss alla.
Vi svek honom.
Vi svek honom,
allihop. Det är inte den personen, den eller den.
Hans pappa, hans mamma, den…
Hela familjen svek honom.
Förstår du?
VID 13 ÅRS ÅLDER ANSLÖT SIG STANDIFER TILL GÄNGET CRIPS I KANSAS CITY
Gäng ger en trygghet.
Det ger en familj du inte har.
De blir din bror.
Vissa blir din fadersfigur.
De försöker lära dig hur man gör saker rätt.
Men vi är dumhuvuden. Det var därför vi gick med i gänget.
Jag heter Valentino Barraza.
Jag har känt Anthony Standifer
sen vi var 14 eller 15 år gamla.
Och än idag
är vi vänner.
Och vi förblir nog vänner till slutet.
CRIPSMEDLEMMEN VALENTINO BARRAZA AVTJÄNAR ETT 50-ÅRIGT STRAFF
FÖR ETT ANNAT MORD
Anthony, som gängmedlem,
hans karaktär var mer…
…supergalen.
Du vet,
han var alltid redo,
oavsett om det gällde ett personrån eller en bilstöld.
Jag har aldrig sett honom rädd.
Spelar ingen roll vad.
Om vi skulle gå in i ett hus fullt av folk med vapen,
skulle han vara den första som gick igenom huset.
Han var en galen person.
Väldigt galen.
Instabil.
Det var tråkigt det som hände.
Mina kondoleanser till familjen.
Men när du begår ett brott med ett inbrott,
ibland vill folk inte gå…
Inga bevis…
…eller vittnen…
När du går i krig,
kommer folk att stryka med.
Oavsett om man hittar fienden
eller bara åskådare.
Det här brottet rankades högt på listan som ett väldigt avskyvärt brott.
Den här kvinnan avrättades i sitt hus.
Jag heter Michael Johann.
Jag är pensionerad inspektör i Independence, Missouri-polisen,
och jag var ansvarig utredare för mordet på Beverly Crowl.
Att komma tillbaka efter elva år väcker en del känslor.
Det fanns ingen anledning att döda henne.
Vi var tvungna att få tag på dem,
för om du kan sparka in en dörr mitt i natten
och döda en försvarslös kvinna,
vem är nästa?
STANDIFER GREPS EFTER ATT HA ANGIVITS AV EN ANNAN GÄNGLMEDLEM
Okej.
Anthony, du minns nog mig och inspektör Ken Forrester?
Jag heter Mike. Bara för att upprepa…
Jag läste upp dina rättigheter.
Du signerade dem. Minns du dem fortfarande?
Du har fortfarande rätt… De rättigheterna kvarstår.
Hör på, poängen är att…
Poängen är att du sitter i skiten.
Jag vet inte hur. De involverar mig i nåt…
Vet du vad? Du…
Anthony ljög och förnekade allt.
-Var är bevisen? -En del finns i ditt hus.
Vi kommer inte att gå igenom alla bevis.
För ett mord?
Ett mord? Nej. Det tror jag inte.
Jag begick inget mord.
Jo.
Jag är redan skyldig i era ögon…
Han var en svår person att förhöra.
Varför skulle jag döda den där damen?
Säg att du inte var där den kvällen.
Var då?
-Där damen dödades. -Hör på…
-Säg att du inte var där. -Jag var inte där.
Skitsnack…
Han har åkt in och ut ur fängelset. Han vet hur det funkar.
Man kan inte använda känslomässig taktik med honom
och få honom att tycka synd om offret eller nåt sånt.
Så vi presenterade fakta som visade honom att…
…vi kunde bevisa att han var Beverly Crowls mördare.
Vi köpslår inte…
-Okej. -Vi köpslår inte…
Hur kan jag bevisa för er att jag säger sanningen?
Hur ska jag… Jag säger ju att det inte är…
Anthony, du ställer frågor.
Senare under förhöret bad han om att få träffa sin flickvän.
Och vi sa att det kunde ordnas.
Hon hade erkänt och implicerat Anthony i mordet.
Det blev ett förhandlingsverktyg för oss.
Vi sa: "Du får inte träffa henne förrän du ger oss nåt.
Du måste berätta något om mordet på Beverly Crowl
innan vi låter dig träffa henne."
Då släppte han garden lite grann
och började ge oss detaljer om mordet han begått.
Vem genomsökte huset?
Det gjorde jag.
Okej. Och sen?
Jag visste att det var fel hus. Jag visste det.
Utan tvekan.
Och du sköt henne?
Ja eller nej?
-Ja eller nej? -Ja.
Mina tankar om Anthony Standifer som person
är att han är en kallblodig psykopatisk mördare.
Han avrättade Beverly.
När han avrättat henne,
satte han sig i bilen med sina medbrottslingar och sa att…
…han hade fixat en till.
Det finns en stor möjlighet att han har dödat förut.
När vi blir äldre,
vad ger oss glädje då?
Att se våra syskonbarn, våra barnbarn och våra barn
skratta med sina barn,
och sina barns barn.
Det är den största glädjen i världen.
När min brorson Anthony mördade damen
stal han det från henne.
Anthony ville försöka leva
just den livsstilen.
Om du lever den livsstilen,
så är det detta den livsstilen innebär.
Våld föder våld. Så enkelt är det.
Det är inte komplicerat.
Flera år efter att hans bror mördades
av en av hans vänner, hög,
går Anthony in i ett hus, hittar ingen knarklangare,
hittar nån gammal dam och mördar henne.
Mord föder mord.
Den livsstilen föder den livsstilen.
Hopplöshet, förtvivlan…
…att inte ha en grupp eller organisation
som säger till dig:
"Vi har en plats för dig i våra led.
Och du kan ta dig upp i leden."
Ju mer våldsam du är,
desto snabbare tar du dig uppåt.
Det finns inget coolt med att skjuta och mörda folk
och att skrämma barn.
Att vara gängmedlem är inte som att vara busschaufför.
Det är inget säkert yrke.
Jag ser filmer där de glamoriserar.
"Jag har en bil och jag ska bli knarklangare,
jag har horor och jag har slynor.
Jag har fester och jag ska…"
Okej.
Visst.
Du ska göra allt det där.
Ja.
Okej. Lycka till med det.
Jag älskar min brorson.
Jag älskar honom idag.
Inget hindrar mig från att älska honom.
Jag bryr mig inte om hans galna pappa.
Jag bryr mig inte om hans galna mamma,
eller andra galningar i hans liv.
Jag kommer alltid att älska honom.
Men det han gjorde var hemskt och oförlåtligt.
Punkt slut.
VÄLKOMMEN TILL INDEPENDENCE
När han gjorde det valet påverkade det inte bara Beverly,
utan även hennes familj.
Det påverkade honom,
hans familj,
hans vänner.
En dominoeffekt som bara fortsätter.
Jag heter Barbara Lou Draper.
Beverly Sue Crowl var min tvillingsyster.
Jag var tio minuter äldre.
När vi växte upp
var vi tillsammans hela tiden.
Såg man en, såg man den andra.
Folk visste inte vem som var vem.
Några gånger när vi var äldre och dejtade
så bytte vi plats.
Killar.
Det var roligt.
Vi var som barn är.
Vi stod varandra nära.
Vi har alltid bott i den här stan.
Jag hade bott här
i flera år,
sedan blev huset på andra sidan gatan till salu,
och hon köpte det.
Och flyttade in.
Jag tittade ut genom fönstret
och då höll hon på med nåt på tomten.
Jag pratade med henne varje dag.
Hon ringde hit och bjöd in mig till middag.
"Skynda dig," sa hon.
Det var vad som hände den kvällen.
Jag hade varit där. Hon bjöd mig på middag och jag gick dit…
Vi åt middag och tittade på teve.
Hon hade två bananer på köksbänken,
jag glömmer dem aldrig, de var bruna.
Hon skulle göra bananbröd på morgonen.
Hon såg på när jag gick hem.
Vi vinkade vid ytterdörren.
Det var sista gången.
Mina tankar om den som gjorde detta…
…är inte så höga.
Jag gillar honom inte.
Men jag inser att han är en människa som vi andra,
men det ursäktar inte gärningen.
Han hade ett val och han behövde inte välja så.
Värderingar och moral vi uppfostras med,
de går i arv från generation till generation.
Eller borde.
För du vet,
mamma och pappa är äldre,
klokare,
de har varit med om mer.
Och yngre människor måste lyssna på dem.
Det är bättre för barnen.
Uppfostran är allt.
Droger har satt sina spår i mitt liv.
Det är bara en tillflykt.
Det är det enda.
En flykt från verkligheten, från kaos eller tryck i ditt liv.
Det är bara ditt eget ansvar.
Jag heter Cassandra Jenny Reed och jag är Anthonys mamma.
Jag och Anthony, vår relation var underbar.
Vi fick alltid varandra att skratta.
När jag inte kom upp ur sängen var Anthony fem år.
Anthony gav mig frukost på sängen.
Han ställde sig på en stol, drog fram en stol till spisen
och gjorde äggröra.
Han gick ut och hämtade några gula prästkragar,
och la dem på en bricka,
och köpte den med…
Han var så omtänksam.
"Mamma, du klarar dig", sa han.
"Här, du måste äta."
Han har alltid varit fantastisk mot mig.
Jag har missat mycket tid med Anthony.
För jag…
…jag var tvungen att dra.
Så, och…
Jag kunde inte ta med honom.
Jag kan verkligen säga
att om jag inte hade övergivit honom,
när jag lämnade honom med min familj…
De sa alltid att han var ond.
Jag har aldrig kallat honom ond.
Du vet.
Jag tror att mycket beror på det.
Jag är klar, jag orkar inte mer.
Jag hyser inget agg mot min familj
för misstagen de gjorde när de uppfostrade mig.
Du vet, jag…
De förstod väl inte bättre.
TRE MÅNADER EFTER HANS FÖRSTA INTERVJU,
GICK ANTHONY STANDIFER MED PÅ ATT SVARA PÅ FLER FRÅGOR
Jag vill inte skylla allt på uppfostran.
Det är en starkt bidragande faktor,
men jag måste ta ansvar.
Jag begick brottet när jag var 25 år gammal.
Jag visste vad som var rätt och fel och jag visste att det jag gjorde var fel,
så jag hade ett val.
Jag valde att inte göra det rätta.
Hur kan jag ta ett liv omotiverat för…
Meningslöst och utan anledning,
och inte ångra det?
Att tro att jag dödade en person
bara för att de såg mitt ansikte, det är löjligt.
Och jag…
…kan inte begripa vad,
ursäkta språket, vad fan var det för fel på mig?
Att fatta sådana beslut, du vet…
Det är bara äckligt.
Jag ber om ursäkt.
Varje dag önskar jag att jag kunde gå tillbaka och göra något annorlunda.
STANDIFER KOMMER ATT VARA BERÄTTIGAD TILL FRIGIVNING ÅR 2055
NÄR HAN ÄR 70 ÅR GAMMAL
Mina tankar om Anthony Standifer som person
är att han är en kallblodig psykopatisk mördare.
Han avrättade Beverly.
När han avrättat henne
satte han sig i bilen igen med sina medbrottslingar och sa att
han hade fixat en till.
Det finns en stor möjlighet att han har dödat förut.
Jag har inte dödat nån förut.
Jag tror att om det vore sant skulle jag dömas för ett till mord.
Jag tror det är ett sätt att måla upp en bild
och sätta en etikett på mig.
Alla som var engagerade i fallet från polisen
kände henne eftersom de jobbade med henne.
De sa att hon var som en mor för dem.
Jag tror det är därför kriminalinspektören känner så starkt.
Jag kan inte ändra åsikter.
Jag kan förändra mitt beteende genom att vara, du vet…
…en bra person, så att säga.
Men när jag är här, hur vet ni…
Hur vet ni att jag har blivit en bra människa?
Hur vet ni att jag har förändrats?
Jag kan sitta här och säga det. Men…
Det får ni aldrig veta förrän jag släpps
och blir en produktiv medlem av samhället.
Jag måste göra det rätta varje dag, och bara…
…veta att det är bra nog.
Här lever och existrerar jag.
Jag körde in bladet i sidan av halsen.
Jag var rädd. Jag hade dödat nån.
Det är skrämmande att veta att nån
håller ens liv i sina händer.
Ansiktet hålls ihop med metallplattor.
Jag är en väldigt farlig man.
Jag sa inte att jag dödade dem. Jag sa att de var döda på grund av mig.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth