Jeg ber ofte for Mr Moore.
Jeg ber for familien hans også.
Jeg forstår at jeg gjorde noe forferdelig.
SIDEN GJENINNFØRINGEN AV DØDSSTRAFF I USA I 1976
HAR MER ENN 8000 MENNESKER BLITT DØMT TIL DØDEN FOR DRAP
DETTE ER HISTORIEN OM INNSATT #00631555 MED DØDSDOM
Jeg sank i en sjø av synd.
Livet var over for meg.
Jeg ville bare dø.
Og spørsmålene meldte seg alltid:
"Hvorfor er jeg her?"
"Hvorfor er jeg her? Hvorfor lever jeg?"
"Hvorfor lever jeg egentlig?"
Jeg heter Toby Lynn Williams.
Jeg ble anklaget for drap og ble dømt til døden.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Dette er en sann historie.
Jeg begynte slik.
Jeg ville gjøre opprør, jeg ville skape kaos.
Jeg så på ham. Vi skal se hvem som dreper hvem, sant?
Jeg gjorde et valg.
Jeg tok livet hans.
Det var ikke noe jeg planla å gjøre,
jeg ønsker jeg ikke gjorde det.
Jeg visste jeg skulle gå ut av den bilen og drepe de to mennene.
Idet han knelte foran meg,
husker jeg bare at jeg dro i avtrekkeren.
Jeg hadde drept begge to.
Jeg hadde stukket dem til døde.
I AM A KILLER
NOE FORFERDELIG
DEN 20. DESEMBER 1984
RANET, BORTFØRTE OG SKJØT TOBY WILLIAMS JOHNNY OG DEBORAH MOORE
GRANBURY, TEXAS
Når vi er unge, er vi ikke helt smarte.
Og vi gjør ting som ikke er så smarte.
Burde vi dømmes for det for resten av livet?
Eller burde vi bli gitt muligheten til å vise at:
"Vi lærte av det, vi vokste på det?"
36 år.
Det er skandaløst lang tid.
Når det kommer til straff, hva er nok?
BETO-ENHETEN, TEXAS
Jeg har tilbrakt mesteparten av livet mitt i Shreveport, Louisiana.
Jeg føler at ting ville vært annerledes
om jeg hadde blitt oppdratt av kjærlige foreldre.
Da jeg var sju år gammel, fant jeg ut at
damen jeg kalte mamma var bestemoren min.
Da jeg var omtrent seks uker gammel,
bestemte moren min seg for å gi meg til en adoptivfamilie.
Så bestemoren min sa:
"Om du ikke vil ha ham, tar jeg ham, tar vare på ham og oppdrar ham."
Faren min var...
Han var aldri der.
Han ble fengslet for et drap
og vi var aldri nære hverandre.
Da faren min kom ut av fengsel kom han hit til Louisiana
og... jeg var henrykt.
Jeg var så glad for å se ham.
Da jeg dro for å bo hos ham,
begynte jeg etterhvert å slåss med stebrødrene mine,
og de angrep meg hele tiden.
Det var alltid vold mellom oss.
Da jeg var ni år gammel var den første gangen
jeg rømte hjemmefra.
Jeg bodde på gaten, sov på gaten.
Kriminaliteten min handlet om å overleve.
Jeg måtte stjele og rane,
stjele ting i butikker, fordi jeg var sulten.
Jeg begynte å drikke og bruke dop, i hvert fall røyke marihuana,
da jeg var omtrent 10, 11 år gammel.
Og da jeg var 15 hadde jeg saken med væpnet ran og drapsforsøk.
Jeg dro og ranet et sted
fordi jeg, fordi jeg trengte penger
til å kjøpe mer alkohol og marihuana.
Så jeg fikk en livstidsdom for ungdom
og ble satt i Louisiana treningsleir for gutter.
TOBY WILLIAMS BLE LØSLATT FRA TRENINGSLEIREN
RETT FØR SIN 20. BURSDAG
Da jeg kom ut av guttehjemmet
følte jeg at livet hadde dratt fra meg.
Så for å ta igjen livet mitt,
måtte jeg finne på et slags ran eller brekk,
en type kriminalitet jeg kunne foreta for å finne penger.
På en eller annens bekostning.
Og det var holdningen min på den tiden.
Johnny Moore var en mann jeg fikk sjansen til å jobbe for.
Han og faren hadde ansvaret for å åpne en bilbutikk
og de trengte litt hjelp
så de lot meg jobbe for dem en ukes tid.
En kveld overhørte jeg to menn som snakket
om at de hadde blitt oppsagt av Mr Moore sin far,
og jeg så det som en mulighet
til å rane Mr Moore.
Jeg tenkte at politiet ville mistenke dem
fordi de hadde motiv for å begå den kriminelle handlingen
basert på at de hadde blitt oppsagt av Mr Moore.
Men problemet var at Mr Moore kjente meg
og løsningen var at Mr Moore måtte elimineres.
Jeg følte at jeg måtte drepe ham for å unngå at han
kunne identifisere meg i en rettssal.
Jeg visste at Mr Moore hadde en baby.
Så jeg ville at noen skulle være der for å se etter
at ikke noe skjedde med ungen.
Idet jeg gikk mot huset
så jeg Wilma og Victoria komme gående mot meg.
Wilma og Victoria var to unge damer som bodde i nabolaget.
Jeg sa vi kunne tjene minst 500 000 dollar
på dette ranet,
så de ble med på det.
Så vi gikk sammen til Mr Moore sitt hus.
Jeg banket på døren.
Han kom ut og jeg truet ham med en kaliber .357 pistol,
så spurte jeg ham om vi kunne bli med inn i huset
og vi gikk inn.
Da vi gikk inn på rommet hans, lå konen og sønnen hans i sengen.
Vi begynte å ta ut eiendeler fra huset til pickupen hans.
Jentene så bare etter Moore-paret og ungen.
Så truet jeg ham med pistolen
og sa at vi skulle ta en tur, helt enkelt.
Vi hoppet inn i bilen og dro hit til Texas
for å forvirre politiet, og å overbevise dem
om at noen fra Texas hadde gjort det,
istedenfor noen fra Louisiana.
Da vi kom til Texas ba jeg Moore-paret
om å komme seg ut av bilen.
Jeg brydde meg ikke noe om mitt eget liv
og jeg prøvde å hente mot
fra det at jeg ikke brydde meg om mitt eget liv
for å klare å gjøre noe slikt,
som jeg aldri hadde gjort før.
Og idet jeg hadde bygd opp nok mot...
senket jeg pistolen og skjøt.
Miss Moore hadde ryggen til meg
og kulen gikk gjennom henne og inn i ham.
Umiddelbart etter at jeg hadde skutt dem,
ville jeg skyte Mr Moore igjen for å forsikre meg om at han var død,
men Victoria, hun kom til meg
og sa at han ville dø,
bare la ham være.
Så vi gikk inn i bilen med ungen.
Og jeg bare etterlot kroppene deres der.
TOBY WILLIAMS BLE ARRESTERT
FIRE TIMER ETTER AT HAN SKJØT JOHNNY OG DEBORAH MOORE
WILLIAMS BLE SIKTET FOR KIDNAPPING OG OVERLAGT DRAP
DE BERRY, TEXAS
November og desember er alltid kalde i dette området.
Jeg har vært her i omtrent 40 år.
Dette er familiens land.
Så jeg endte opp med å bygge et lite hus her.
Tilbake tidlig på 80-tallet lå jeg i sengen min og sov.
Jeg husker ikke akkurat når på morgenen det var,
men det var lenge etter midnatt, jeg vet vet.
Vi hørte det banke på døren
og noen ba om hjelp.
Jeg tenkte at
de ville rane meg, det var den første tanken min.
Det var en skremmende følelse,
fordi slikt aldri skjer i dette området.
Vi kikket ut vinduet først
og han stod rett ved døren, her ved framdøren.
Han sa: "Konen min har blitt skutt. De skjøt meg og konen min."
Han holdt begge hendene slik.
Jeg glemmer aldri det.
Du kunne se hullet.
Du så ikke noe blod, men jeg antar han blødde innvendig.
Han sa: "Jeg vet hvem som gjorde det. Jeg vet hvem det var.
"De tok bilen min
"og de tok ungen min."
Jeg sa: "Hvor er konen din?"
Han sa: "Hun er oppe ved veien."
Vi er omtrent 400 meter fra huset mitt.
Det er her det skjedde, rett her i veikanten.
Han hoppet inn bak i pickupen og vi dro opp dit.
Og det var da vi så kvinnen som lå på bakken.
Det var her hun lå.
Litt ut på siden der.
Føttene hennes her, og hodet den veien,
og hun bare lå der, og rørte ikke på seg.
Jeg så ikke så mye blod.
Mannen kom ut av pickupen.
Han så på konen sin.
Jeg vet ikke, han antok vel at hun kom til å klare seg også, tipper jeg.
Da hadde politiet kommet.
De tok ham inn i sykebilen, og tok seg av ham.
Jeg fant ut senere at hun var død.
SHREVEPORT, LOUISIANA
Her er et bilde av Debbie.
Jeg tror ikke hun likte at jeg tok det bildet.
Men hun kom over det.
Her er et bilde av henne og Cuddles.
Cuddles var en Teacup Chihuahua.
Lille tingen.
Cuddles og Debbie som sover.
Det ser ut til å gjenta seg.
Jeg heter Johnny Moore.
Debbie var min første kjærlighet.
Hun var konen min,
vennen min,
min fortrolige.
Vi var...
19 dager fra å være gift i tre år,
den natten hun døde.
Jeg møtte Deborah i en kirke.
En venn introduserte meg for Debbie
og vi gikk ut sammen et par uker senere.
Og romansen vokste derfra.
Vi var sammen omtrent et år, 16 måneder eller noe,
før vi giftet oss.
Vi likte å gjøre ting sammen.
Vi passet godt sammen.
Sønnen vår ble født i 1984.
Dette får fram gode minner.
Istedenfor vonde minner, gir disse meg gode minner.
Vi var et ungt par, selvfølgelig,
og det var ikke alltid lett,
men vi klarte oss.
Hun elsket sønnen vår
og hun sørget alltid for
at han hadde nye klær hele tiden.
Han var hennes stolthet og glede.
Det var livet hennes, å ta vare på ham.
Hun var en god mor.
Hun var en god venn. Hun var en god person.
Det høres mye ut, gjør det ikke? Men det er sant.
Debbie døde 20. desember 1984.
Det tok meg 12 år...
før jeg klarte å håndtere det.
Er jeg over det nå?
Ikke helt. Det blir jeg aldri.
Ja, det får fram vonde ting,
men jeg kan snakke om det nå.
CENTER, TEXAS
Det er et Bibel-vers som sier: "Hva er livet ditt? Det er som en tåke.
"Den viser seg en kort stund og så forsvinner den."
ADVOKATKONTOR, JOHN S. WALKER
Jeg heter John S. Walker
og jeg har vært praktiserende advokat i omtrent 50 år.
I 1984 var jeg aktor i Panola-distriktet.
Jeg var aktor i alle forskjellige typer saker.
Drap, voldtekter, ran.
Hva som helst, jeg gjorde alt.
En av sakene var Staten mot Toby Williams.
GREENWOOD FAMILIE KIDNAPPET, MOR DREPT, TRE ARRESTERT
De var generelt sett godt kjent,
de forferdelige detaljene i den saken.
Toby Williams kidnappet helt enkelt ofrene sine.
Så tok han dem ut på landet,
ned denne øde veien.
Og fikk dem til å kle av seg.
Midt i veien, midt på vinteren.
De gråt og prøvde å holde seg varme...
i den iskalde luften...
midt i veien.
Og så bestemte han seg for at han ville se to hvite mennesker ha sex.
Jeg bruker vanligvis ikke slikt språk, men...
han sa: "Jeg vil se hvite folk knulle."
TOBY WILLIAMS BLE DØMT FOR OVERLAGT DRAP
FOR DRAPET PÅ DEBORAH MOORE
HAN BLE DØMT TIL DØDEN 27. SEPTEMBER 1985
Jeg forventet at dommen ville bli slik den ble, virkelig.
Jeg tror han forventet det også.
Jeg husker at Mr Williams mumlet til seg selv:
"Jeg vil bare at de skal bli fort ferdige med det."
WILLIAMS DØMT TIL DØDEN VED GIFTSPRØYTE
"Jeg vet at livet mitt er over.
"Jeg vil heller dø her i rettssalen."
Jeg tror Mr Williams skandaløse oppførsel
er noe samfunnet ikke kan tolerere.
SHREVEPORT, LOUISIANA
Det banket på døren
og jeg får en .357-kaliber pistol i ansiktet.
VELKOMMEN
Det dro ut i timesvis.
Toby sa vi skulle kjøre en tur.
Debbie holdt George.
Og... jeg holdt henne.
Vi kunne ikke snakke, vi bare vekslet blikk.
Det er nok den beste måten å si det på.
Og hun var redd.
Og hun holdt sønnen vår George tett inntil seg.
Jeg visste innerst inne at det ikke kom til å gå bra.
Og Debbie visste det også.
Jeg er ikke i tvil om det.
Dette kom ikke til å ende bra.
Så forlangte jentene at vi skulle gi George til dem...
Toby var rolig...
og samlet, han visste hva han gjorde.
Vi kledde av oss, men det var alt de...
du vet, det var det.
Jeg hadde bare igjen underbuksene.
Hun hadde bare igjen bh og truse.
Jeg hørte aldri skuddet.
Til denne dag, hørte jeg aldri skuddet.
Neste jeg husker er at jeg ligger på bakken.
Jeg hører Debbies pust svinne hen.
Jeg så på henne, og jeg...
Jeg visste at hun var borte.
Da jeg kom til sykehuset undersøkte legen meg
og bestemte at jeg trenge en nød-operasjon.
Jeg var mer bekymret for sønnen min.
Jeg visste ikke hvor han var.
Jeg husker at jeg var på legevakten,
forlot legevakten, og var på vei til operasjonssalen.
Og noen sier at de har fått en telefon
fra en dame som har funnet en baby på trappen til huset sitt.
De hadde allerede funnet sønnen min
og jeg fikk se ham før jeg...
Unnskyld.
Jeg fikk se ham før jeg ble operert.
Ja, jeg følte meg skyldig for at jeg overlevde,
og hun ikke.
Men jeg følte også,
at jeg var glad for at hun døde raskt.
Hun trengte ikke å lide.
Jeg er glad for det, at hun ikke trengte å lide.
Det er umulig at Toby Williams noensinne kan betale...
for det som skjedde den natten.
Du kan ikke erstatte noens liv.
Hva føler du overfor Toby Williams i dag?
Jeg vil ikke snakke om Toby Williams.
Handler det om at du ikke vil at han skal innvirke på deg igjen?
Jeg vil ikke snakke om Toby Williams.
BEGRAVELSE
DALLAS, TEXAS
BLACK & CLARK BEGRAVELSESBYRÅ
Du kan ikke bare automatisk dømme folk på grunn av fortiden deres.
De folkene som er mordere
er ikke dem de var i det øyeblikket.
Det er en mulighet for forløsning.
Jeg heter Thomas Wattley.
Jeg har kjent Toby Williams i ti år.
Jeg leder kirkemisjonen for innsatte i George Beto-enheten
i Tennessee Colony, Texas.
Da han kom i fengsel var han en kjeltring.
Han slåss. Han brukte all slags dop.
Eh...
Han stjal, han løy, han drepte.
Han var rett og slett en dårlig person.
I 1992 FANT ANKERETTEN UT
AT BEVISENE SOM INDIKERTE AT WILLIAMS VAR MENTALT TILBAKESTÅENDE
HADDE BLITT EKSKLUDERT UNDER RETTSSAKEN HANS
DØDSDOMMEN HANS BLE ANNULLERT OG HAN BLE DØMT TIL LIVSTID I FENGSEL
BLACK & CLARK BEGRAVELSESBYRÅ
UNDER WILLIAMS SIN ANKESAK
BESKREV ADVOKATENE HANS I DETALJ
DEN VANSKELIGE BARNDOMMEN HANS
"seriøse problemer på skolen"
"lærevansker"
"følelser av isolasjon og avvisning"
"konstante omveltninger i livet"
"emosjonelle smerter"
"ingen ville ha ham"
"følelser av avvisning"
"emosjonelle traumer"
"lav intelligens"
"tilsynelatende hyperaktiv"
"konsentrasjonsproblemer"
"53 og 69 på IQ-tester"
Da jeg møtte Toby
prøvde han å definere seg selv
og forstå hvem han var i fengsel.
Til å begynne med i klassen,
tok han inn
alt vi snakket om.
Og så begynte han bare å dele...
om traumene han hadde opplevd tidligere i livet sitt.
Jeg kjente ikke moren min.
Jeg var på livets reise og følte det sånn mye av veien.
Om moren din ikke elsker deg, vil ingen i livet ditt elske deg.
Toby lider innvendig.
KAST DIN BYRDE PÅ HERREN
Du hører det i stemmen hans.
Vi ønsker alle å kjenne moren vår.
Vi vil kjenne faren vår.
Vi vil vite hvem vi er.
Jeg har alltid vært elsket,
men jeg tror at livet ville vært vanskelig uten kjærlighet.
Du føler ikke at du er verdt noe.
Følelse av selvtillit.
Når du blir elsket utvikler verdien din som individ seg.
Da jeg var ti år gammel
ble jeg venn med en ung fyr
i nabolaget.
Og vi hengte sammen, syklet sammen,
og noen ganger, stjal vi sykler.
Og det var noen i familien hans,
jeg husker ikke om det var broren eller onkelen hans jeg møtte.
Og jeg ville se på ham som en farsfigur eller storebror
Og så,
drar vi ut til noen dreneringsgrøfter i Dallas for å fiske.
Og før jeg visste det, så han ned på meg
med begjær,
og akkurat da...
voldtok han meg.
Jeg ville rope på hjelp,
jeg ville at noen skulle redde meg.
Men jeg bestemte meg for at jeg ikke ville at noen skulle redde meg,
fordi,
da jeg tenkte på det,
kunne noen redde meg, og så gjøre narr av meg.
Så jeg bare lå der,
og håpet at det snart ville være over.
Så reiste han seg opp,
og dro opp buksene sine.
Og så sa han: "Du sier ikke dette til noen."
Jeg tok det som et signal på at jeg kunne reise meg
så jeg reiste meg og tok på meg buksene,
og kom meg ut av dreneringsgrøften.
Jeg sa aldri til noen...
hvordan jeg kom meg fra det øyeblikket
tilbake til huset der jeg bodde med bestemoren min,
og kastet underbuksene mine som var fulle av sæd,
og stenge inne den gode gutten i meg innerst inne i sjelen min.
"Jeg sa aldri...
"Jeg sa aldri noe til noen."
Hvordan kan du bli såret...
og aldri si noe om det til noen?
Hvordan?
Han har ropt på hjelp
hele livet sitt.
Det er vanskelig å foreta det intellektuelle steget,
og det var det som førte til at han begikk drap.
Men vi vet at det er en serie begivenheter i livet hans,
som ble vanskeligere og vanskeligere, og tøffere og tøffere,
og det ledet ham ned den veien.
TOBY WILLIAMS - BARNDOM
Toby fortjener sympatien vår.
Han begikk en forferdelig kriminell handling.
Vi kan ikke glemme det.
Og når vi gjør noe som er galt,
så ja, blir vi straffet.
Men samtidig,
må vi tilgi.
Og be om at Toby, med tiden, lærer av dette
og forandrer seg.
Det er det vi snakker om.
TOBY WILLIAMS HAR KVALIFISERT FOR PRØVELØSLATELSE SIDEN DESEMBER 2004
GRANBURY, TEXAS
Jeg fisker så ofte jeg kan.
Jeg fisker her i bakgården.
Jeg fisker fra båten min.
Jeg drar ned til de lokale fiskeplassene.
Når du er i fengsel, sitter du i et bur,
og du får ikke nyte disse enkle gledene i livet.
Og 20 år uten å kunne gjøre dette...
det er mye å gå glipp av.
Toby Williams var den første cellekameraten jeg hadde
da jeg ble fengslet, første gang i åtte måneder.
Vi var låst inne i cellen vår 24 timer i døgnet, 7 dager i uken
og det er ikke så mye å gjøre
så du blir godt kjent med de du er inne sammen med,
en eneste person.
Toby og jeg har vært venner siden da.
Folk antok at Toby er et rabiat monster.
De tror at om han fikk komme ut blant folk
ville han legge en plan for å skade dem,
utnytte dem og ta eiendelene deres.
En av mange fæle ting.
Men Toby er ikke slik.
Jeg vet at...
det ikke går en dag, uke eller år
uten at det plager ham,
det han gjorde den gangen.
Når du sitter inne på dødsdom, alene dag inn og dag ut,
forstår du at noe gikk galt.
Den veien Toby valgte var å forsøke å endre seg selv,
og det har han gjort.
Han begynte å utdanne seg selv.
Han begynte å lytte til andres meninger om ting.
Han har vært eksemplarisk.
Han deltar i alt.
Om du trenger noe, er han der.
Han prøver ikke å ta, han prøver å gi.
På grunn av det han tok.
Toby er en gammel mann nå.
Jeg mener at med den tiden han har sittet inne
har han betalt for det han gjorde.
Det gjør jeg virkelig.
Han har ikke gjort noe
som burde hindre ham i å bli prøveløslatt.
Så hvorfor får han ikke prøveløslatelse?
Om du har ham i fengsel hele tiden, er det en dødsdom.
Det er en levende dødsdom, men like fult en dødsdom.
Så igjen, når er det nok?
SHREVEPORT, LOUISIANA
Synet mitt på livet forandret seg mye.
Jeg finner glede i det jeg gjør.
Jeg har vært gift igjen i nesten 13 år.
Her ja, da vi hoppet i Middelhavet.
-Det var gøy. -Ja, og det var kaldt.
Det var det, men vi klarte det.
Konen min er Belinda.
Hun har vært gjennom mye av det samme som meg.
Vi prøver å sette pris på ting,
gjøre ting, og reise når vi kan.
For det er ingen garanti for morgendagen.
Du vet, så...
Du slutter aldri å savne.
Det blir bedre med tiden.
Belinda forstår at Debbie var en del av livet mitt,
og det går framover derfra.
Jeg mener at en person som... som har fått dødsdom,
fortjener å kunne prøve saken sin.
Jeg mener det er... det er rettferdig.
Men om de begår en kriminell handling,
må de betale prisen for det.
Fordi folkene som... de som dør, som Debbie,
de får ikke prøvet saken sin,
og de får ikke en ny sjanse.
Alt ble tatt fra dem, på et øyeblikk.
Det var en velsignelse at jeg hadde
søsteren og moren min
til å hjelpe meg med George.
Men han savnet å ha en mor.
Hun gikk glipp av...
å se ham gå.
Gå på skolen, bli uteksaminert, bli gift.
Jeg tenker fremdeles på det i dag,
at hun ikke fikk se
hvordan det gikk i livet hans.
Hun gikk glipp av alt det.
Vi gikk glipp av alt det.
GEORGE MOORE ER NÅ 35 OG ER FREMDELES NÆR FAREN SIN
HAN VILLE IKKE DELTA I DENNE DOKUMENTAREN
ETTER EN PÅKREVD 90 DAGERS PAUSE TILLOT JUSTISDEPARTEMENTET I TEXAS
ET NYTT INTERVJU MED TOBY WILLIAMS
Jeg ba ofte om å få dø.
Jeg ba ofte til Gud om at han skulle ta livet mitt.
Det har forandret seg nå.
Takket være Gud, det har endret seg nå.
Jeg har tatt imot Kristus
og jeg ser ting i et annet perspektiv
fordi jeg nå verdsetter livet.
Debbie var...
konen min,
vennen min,
min fortrolige.
Toby Williams vil aldri kunne betale...
for det som skjedde den natten.
Du kan ikke erstatte noens liv.
Først og fremst vil jeg be Mr Johnny og familien hans om å tilgi meg
for å ha ødelagt livene deres,
for jeg hadde ikke rett til å gjøre det.
Jeg innser og forstår
at... at jeg gjorde noe forferdelig
og om jeg kunne gjøre det ugjort, ville jeg gjort det.
Jeg ber ofte for Mr Moore.
Jeg ber for familien hans også.
Jeg forstår at det må ha vært vanskelig for ham å bygge opp livet sitt igjen.
Jeg skal prøve å gjøre det godt igjen.
Jeg har skrevet en bok
med tittelen: A Date With Death: Redemption.
Den forteller om forandringen min.
Jeg vil ta inntektene fra den boken
og opprette en ideell organisasjon i Debbie Gail Moore sitt navn
i den hensikt å hjelpe folk som har opplevd
den type kriminell handling som jeg utsatte henne for.
Toby Williams fortsatte med å få dem til å kle av seg.
Midt i veien, midt på vinteren.
Han sa i bunn og grunn: "Jeg vil se hvite folk knulle."
Er det sant?
Nei, sir.
Men du ville se dem nakne?
Ja, sir.
Hvorfor nevnte du ikke det for oss?
Vel... jeg glemte det.
Men jeg har ikke noe imot å snakke om det.
Hensikten var få dem sammen.
Å få dem sammen, det var hensikten.
Få dem sammen for å kunne bruke bare ett skudd.
Jeg ville komme meg unna så raskt som mulig
uten å tiltrekke oppmerksomhet til det som skjedde.
TOBY WILLIAMS HAR SITTET INNE I 34 ÅR FOR DRAPET PÅ DEBORAH MOORE
HAN HAR BLITT NEKTET PRØVELØSLATELSE FEM GANGER SIDEN 2004
Det vil være hjerteskjærende
å måtte fortsette å sitte i dette fengselet.
Jeg ser fram til den dagen jeg kan dra herfra.
Hvordan tror du Johnny Moore vil føle det om du blir løslatt?
Oj, det er noe jeg aldri har tenkt på.
Det er noe jeg aldri har tenkt på.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal svare på det.
Vel...
Jeg kan si at jeg tror han ville blitt sint
om jeg ble løslatt fra dette fengselet.
Undertekster oversatt av Lars Erik Hauklien