Det var nåt jag aldrig hade för avsikt att göra,
eller hade önskat att göra.
Om jag hade kunnat förändra det hade jag gjort det.
Men det går ju inte.
SEDAN ÅTERINFÖRANDET AV DÖDSSTRAFFET I USA 1976
HAR MER ÄN 8 000 MÄNNISKOR DÖMTS TILL DÖDEN FÖR MORD
DET HÄR ÄR BERÄTTELSEN OM INTERN # 199042
Jag var ganska nöjd med att sitta i dödscell.
Jag behandlades bättre där än hemma.
Jag hade önskat att det inte behövts ett offer för att komma hit.
Jag ber varje dag att Gud vakar över hennes själ och tar hand om henne.
Jag vet att hon vakar över mig och ser mig med.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Detta är en sann berättelse.
Jag börjar så.
Jag ville göra uppror, ställa till med kaos.
Jag såg på honom: "Låt se vem som dödar vem, va?"
Jag gjorde mitt val.
Jag tog hans liv.
Det var nåt jag aldrig hade för avsikt att göra, eller hade önskat att göra.
Jag visste att jag skulle stiga ur bilen och mörda de två männen.
När han låg på knä framför mig minns jag bara att jag tryckte på avtryckaren.
Jag hade dödat dem båda.
Jag högg ihjäl dem.
RICHLAND-ANSTALTEN
Hej, Joe. Kan du släppa ner den här innanför skjortan?
Frampå skjortan, bara.
1987 MÖRDADE JOSEPH MURPHY 72-ÅRIGA RUTH PREDMORE
Jag heter Joseph Murphy.
Nummer 199042.
Jag är inspärrad i ett fängelse i Ohio.
Vårt hem i Clay County i West Virginia var ett tjärpappsskjul.
Det bestod av tjärpapp som virats runt timmer.
Där bodde vi.
Vi hade tre rum, vardagsrum, kök och sovrum, till en familj på åtta personer.
Min mor kom från en...
...familj med 17 syskon.
Hon ville bort från huset hon bodde i,
så hon blev gravid vid ung ålder.
Hon gifte sig med...
...min far, Jerry Murphy.
Och de satte igång med att skaffa barn.
De hade ingen inkomst eller nån plan.
Vi hade inget vatten, ingen el. Ingen gas, ingen telefon.
Vi hämtade vatten ur bäcken.
När man gick på toaletten
så urinerade man och lade avföringen i krus som rymde fyra liter,
eller i lika stora burkar.
De låg överallt i hemmet.
Min far var den sortens person att om jag inte såg honom full...
...då trodde jag att det var nåt fel på honom.
Han var alltid berusad av alkohol och...
...han var våldsam när han var full. Han brydde sig inte.
Mina föräldrar kallade mig efterbliven men jag visste inte vad det var.
Jag trodde att det hade nåt...
...att göra med hur jag var.
Min mamma fick pengar för mig från socialen
för mental efterblivenhet.
Jag fick inte leka med mina syskon.
Min mamma sa till dem att jag var sjuk,
och att om de lekte eller pratade med mig skulle de bli sjuka.
Hon lät dem inte prata med mig eller leka med mig, så jag var alltid ensam.
Men ibland snodde min syster...
...en burk äppelkräm från köket.
Hon tog med den upp på kullen, slog upp den, och matade mig,
för min mor gav mig ingen mat.
Hon såg alltid till...
...att jag inte dog av svält eller så.
Jag sov vanligtvis vid foten av min mors säng.
Fastbunden vid sängen.
Jag trodde att det var normalt.
Vid ett tillfälle fick jag en massa kläder av en socialarbetare.
Jag fick en stor koffert att ha dem i.
Vi åkte hem och sen gjorde min mor som hon brukade.
Hon gav allt till de andra barnen så att de skulle se snygga ut i skolan.
Hon ställde kofferten vid fotändan av sängen och la mig i den.
Då kunde jag inte smita iväg på natten och springa runt och hitta på saker.
Hon visste inte att det var mer bekvämt än att sova på golvet.
Min socialarbetare...
...kom regelbundet hem till oss för att se så att jag hade det bra.
En dag hade mamma slagit mig ordentligt,
och jag hade blodiga märken på ryggen och på baksidan av benen.
Hon sa till min far: "Du måste fixa det,
för hon kommer i morgon, och hon lär se det.
Då tar hon Joey och vi blir utan hans check den här månaden."
Pappa sa att han skulle ordna det och tog med mig ut.
Han band fast mig vid en resårmadrass.
Efter att han bundit fast mig hällde han bensin på ryggen på mig och tände på.
Jag skrek nåt fruktansvärt för det gjorde så ont.
JOSEPHS SOCIALARBETARE UPPTÄCKTE HANS BRÄNNSKADOR OCH TOG HONOM TILL SJUKHUS
HAN PLACERADES SENARE PÅ ANSTALT
När jag växte upp vistades jag på 17 olika institutioner i fyra stater.
Jag blev utsatt för sexuella övergrepp på alla institutioner jag vistades på.
Jag trodde att det var nåt som alla utsätts för och får handskas med.
Jag var glad att vara på institutionerna jag kom till,
för de gav mig mat och kläder,
och jag fick inte stryk varenda dag, och jag fick äta.
Jag bodde så ett tag.
Sen beslöt en domare att jag skulle hem till mor och far.
MEDAN JOSEPH BODDE PÅ EN ANSTALT I PENNSYLVANIA
FLYTTADE HANS FAMILJ TILL MARION, OHIO, UTAN HONOM
Familjen höll aldrig kontakten med mig på nåt av ställena jag vistades på.
Och de flyttade utan att berätta om det för mig.
NÄR JOSEPH KOM UT FICK SOCIALARBETARE SPÅRA FAMILJEN MURPHY
SÅ ATT HAN SKULLE KUNNA ÅTERVÄNDA TILL DEM
När vi flyttade till Marion i Ohio...
...hade vårt hus badrum för första gången.
Det var en trevlig stad.
Ofta gick jag bara runt på gatorna på natten,
bara för att få lite lugn och ro, för att undkomma misshandeln.
En gång sa min mor att hon skulle ge mig stryk...
...och då råkade jag av misstag tända eld på en hög med kläder.
Det gjorde att köket började brinna, och elden växte, och väggen började brinna.
Sen kom en massa brandbilar och polisen.
Sirenerna ljöd och ljusen blinkade.
Vi var tvungna att flytta ut, och då insåg jag att min mor glömt bort att slå mig.
Jag lärde mig tidigt att om jag tände eld...
...så fick jag inte stryk.
Efter det skickades jag till en...
...institution, och de gjorde tester på mig och sa att jag var en pyroman.
Men så var det inte alls.
Ingen visste egentligen varför jag startade bränder.
JÄRNVÄGSÖVERGÅNG
1987 BLEV JOSEPHS SYSTER DREMA INLAGD PÅ SJUKHUS EFTER ATT HA KÖRTS PÅ AV ETT TÅG
FAMILJEN HADE INTE RÅD ATT BETALA SJUKHUSRÄKNINGEN
Min svåger sa att om vi fick henne till sjukhuset i Columbus
så skulle hon klara sig, för de hade resurserna för det.
Han sa att vi måste göra ett snabbt rån.
Bara ta nåt och springa därifrån.
Och han kom på att...
...vi skulle ta en videobandspelare.
Jag sa: "Jag vet nån som har en. Hon har en."
Han sa: "Vem?" Jag sa: "Ruth Predmore."
Kvinnan som vi utfört småjobb åt tidigare.
Vi åkte till huset.
Han försökte öppna bakdörren, jag försökte där framme.
Jag tänkte: "Om hon är hemma så hör hon oss och kanske ringer polisen."
Så jag tog fram min kniv ur fickan
och gick för att skära av telefonlinjen.
När jag sen gick tillbaka till verandan, till dörren,
så stod Ruth Predmore där och sa: "Vad gör du? Försvinn härifrån!"
Jag blev överraskad och rädd, så jag viftade till med kniven och sprang iväg.
Cirka två timmar senare återvände jag till huset.
Och jag gick...
...långsamt och jag var rädd. Jag visste inte vad som väntade.
Jag nådde ytterdörren och öppnade den långsamt,
och då såg jag hennes kropp ligga på golvet.
Jag var rädd.
Men jag behövde fortfarande hjälpa min syster,
så därför sökte jag igenom hela huset
för att ta det jag ansåg vara av värde, och sen gick jag ut genom bakdörren.
JOSEPH STAL EN ROCK, EN HANDVÄSKA OCH EN SKÅL MED SMÅPENGAR
HAN GREPS INOM 48 TIMMAR OCH ANKLAGADES FÖR UPPSÅTLIGT MORD
HANS SVÅGER ANKLAGADES ALDRIG FÖR NÅGOT BROTT
Miss Predmore borde inte ha behövt...
...att dö för min hand.
Hon var snäll, omtänksam, generös och givmild,
och jag känner mycket ånger för vad jag gjorde.
Det borde aldrig ha fått hända.
Socialarbetare och de som som jobbat med mitt fall kom till rättegången,
för att ge vittnesmål.
Då insåg jag: "Allt som jag gått igenom är inte normalt.
Det är inte rätt, och...
...nu ska jag dömas till döden utan att ens få veta hur en riktig familj är."
Det kallas för "Lilla Chicago",
för Chicago är fullt av droger och gäng och sånt.
Marion...
...blev också så.
Här är baren där mina tänder slogs ut.
Och miss Predmore, kvinnan han dödade, hon bodde här.
Det lilla huset precis där.
Jag heter Michael Murphy. Jag är Joey Murphys bror.
Jag är yngst av de sex barnen.
När vi flyttade från West Virginia till Marion bytte vi världar.
Nere i West Virginia var alla bondlurkar.
Här uppe fanns olika sorters folk.
Såna man aldrig träffade i West Virginia.
Alla var på oss hela tiden för att vi pratade som lantisar,
eller för att vi inte hade fina skor eller kläder. Vi hade inget.
Min pappa var alkoholist.
När han inte fick tag på sprit gick han in på toaletten
och tog en flaska med medicinsk alkohol och drack ur den...
Han blev sjuk men fortsatte att dricka.
Vi kunde lägga ut 100 dollar för en mikro. Dagen efter var den borta...
Bytt mot en tvådollars vinflaska.
Joey hade mycket problem.
Han hamnade i besvär.
Med stölder och sånt.
Han skickades iväg. Sex månader åt gången, eller ett år.
Jag ville ha honom hemma, det ville inte han.
Antingen satte han eld på nåt eller...
Han dödade en hund.
Han dödade min hund Snoopy, när vi bodde i West Virginia.
Han gjorde det framför bilen. En gång gick jag uppför ett berg
och där hade han hängt en annan hund.
Han fick stryk för det.
Det påverkade inte Joey. Han grät inte.
Sen tittade han på henne och sa: "Jag gör det ändå."
Det uppstod eldsvådor på flera ställen i Marion.
Ett antal byggnader som bara...
...brändes ner.
Det stod i alla tidningar att det fanns en pyroman i Marion,
och det visade sig vara han.
Enligt det som berättats för mig...
...så gillade jag godis som liten.
Han gillade eld.
Joey frågade: "Om du skulle råna nån, hur skulle du göra?"
Jag skulle sätta en lapp på deras dörr: "Hit med pengarna,
lägg dem i en brun papperspåse."
Så gjorde han.
Han skrev en lapp: "Hit med pengarna, lägg dem i en brun papperspåse."
Det gjorde hon inte, och då dödade han henne.
Det är inte nåt man gör i förvåning...
...att skära halsen av nån.
Kvinnan var trevlig mot mig.
Jag klippte gräset och skottade trottoaren hos henne varje vecka.
Hon betalade mig när jag hämtade specerier från affären.
Hon var som min farmor och...
...när det hände blev jag...
Jag visste inte till mig. Jag älskade henne och min bror dödade henne.
Så...
...det är svårt att handskas med...
...sin bror och nån som man såg som sin farmor.
MARIONS STADSCENTER
Jag heter Wayne Creasap.
Jag var polis i Marion och är nu pensionerad.
När vi väl sett vad som tagits från bostaden...
...och vi hade sökt igenom grannskapet...
...så dök namnet upp snabbt.
Joe Murphy var välkänd för polisen i Marion County.
Många av poliserna kallade Joe Murphy för "Pyro Joe".
Han gillade att hålla på med eld när han var yngre.
Han var känd för att sätta eld på mindre djur.
En småtjuv.
Han gillade att hamna i trubbel.
Joseph Murphy bodde bara ett par hus bort från mrs Predmore.
Vi kom på att han hade skrivit en lapp till mrs Predmore
dagen innan hennes kropp upptäcktes.
På lappen stod det ungefär:
"Lägg dina pengar där ute, annars dödar jag dig."
INGA PENGAR
INGET LIV
När pengarna inte dök upp där ute blev hotet till verklighet.
Det var länge sen jag såg de där.
Jag kan fortfarande se henne...
...ligga på golvet så där...
En inre bild.
Den finns kvar som ett evigt foto.
Det var ett hemskt brott.
Jag anser inte att han gjorde henne illa av en händelse...
...när han överraskades.
Det var tydligt att han stod bakom henne.
Såret i hennes hals var så djupt att huvudet nästan var av.
Det satt fast i en liten slamsa.
Det behövdes styrka för det.
Att stå bakom henne och sticka in kniven,
och snurra henne runt och skära av henne halsen.
EN ENIG JURY FANN MURPHY SKYLDIG
DOM SKULLE KOMMA DEN 14:E SEPTEMBER, 1987
Jag hyste ingen sympati för Joe.
Man hade försökt hjälpa honom länge att ordna allt, med barn- och ungdomshjälp.
Man försökte få bort honom från brottsliga aktiviteter.
Man försökte hjälpa honom och familjen.
Man kan bara hjälpas om man vill ha hjälp.
NÄR DOMEN AVKUNNADES FICK JURYN AVGÖRA OM MURPHY FÖRTJÄNADE DÖDSSTRAFF
EN DOM ENBART FÖR "DE ALLRA VÄRSTA"
Jag heter Linda Richter.
Jag är specialist på förmildrande omständigheter i staten Ohio.
Jag förklarar hur någons bakgrund
kan vara förmildrande när det gäller ett hemskt brott.
Man visar juryn att de är offer, långt innan de gjort nån annan till offer.
Joeys bakgrund var en av de fattigaste
och mest emotionellt sterila bakgrunder jag nånsin sett.
Huset var fruktansvärt smutsigt.
Kackerlackor, andra djur.
Avföring från djur.
Det luktade.
Det var i Marion. Allt det här var en förbättring från tidigare.
Vi visste att den här familjen hade rötter
i södra centrala West Virginia.
Det är ett väldigt fattigt område.
Vi tog de här bilderna för att jag ville att folk skulle förstå
att det inte var mer än ett tjärpappsskjul.
Det är en nivå på fattigdom som jag aldrig själv upplevt eller sett förr.
Psykologerna som jobbade med oss på fallet
ansåg att raseriet som Joey visade upp,
med anlagda bränder och dödade djur, var ett resultat av sexuella övergrepp.
Det var bränslet för det mesta av raseriet som kom fram
i de här impulsiva och ej välgenomtänkta morden.
EEFTER ENDAST ÅTTA TIMMARS ÖVERVÄGANDE
REKOMMENDERADE JURYN ATT JOSEPH MURPHY SKULLE DÖMAS TILL DÖDEN
Jag blev förstörd när juryn kom tillbaka med en dödsdom.
Jag kände inte att Joey var "en av de allra värsta".
Jag tyckte att Joey borde fängslas.
Men att ta Joeys liv var bara att göra honom till ett offer ytterligare en gång.
Fastän han begick ett hemskt brott.
Första gången jag utsattes för sexuella övergrepp
var det av en svart man i Clay County.
Han tillverkade alkohol åt lokalborna.
Han var en hembrännare.
Pappa älskade att gå dit och bli full,
och en dag tog han med mig dit.
Vi gick till en buss som var...
...övergiven, vid sidan av vägen, och där...
...bodde Al, som tillverkade hembränt.
Pappa tog med mig in i bussen och sa att han ville ha alkohol,
och Al sa att han inte hade nåt.
Då sa pappa: "Jag har min son här,
och du får göra vad du vill med honom. Ge mig bara ett krus alkohol."
Så...
...Al tog med mig längst bak, där det fanns en madrass. Där klädde han av mig.
Jag tyckte inte det var nåt märkligt.
Sen klädde han av sig och la mig på madrassen
och la sig ovanpå mig och våldtog mig analt.
Jag skrek på min pappa: "Hjälp mig, pappa! Han gör mig illa, hjälp!"
Han bara satt i en stol och drack och låtsades inte höra mig.
Och sen...
...stönade han som en gris och rullade av mig.
Då sprang jag ut ur bussen och hem, spritt naken.
Det var nästan en kilometer bort.
När jag kom hem skrek jag: "Mamma, hjälp mig!"
När jag kom fram till huset kom hon ut på verandan och sa: "Vad är det?"
Jag sa: "Han gjorde mig illa."
Då tog mamma in mig i huset och slog mig.
Hon trodde att jag lekt i bäcken utan kläder, och skurit mig på glas,
och att det var därför jag var blodig på skinkorna och bak på benen.
När det hände var jag sex år gammal.
Jag har hört det här innan.
Jag blir lika ledsen nu som första gången jag hörde det.
Jag kan inte föreställa mig...
...att bli...
...så förrådd och utlämnad av den enda som ska skydda mig
och älska mig och hålla mig säker.
Allt detta för lite hembränt.
När man traumatiseras så som barn...
Ens känsla av säkerhet och av mänsklighet...
...krossas.
Jag förstår inte hur nån...
...som i så ung ålder utsätts för...
...en så våldsam gärning...
...kan relatera normalt till världen.
För världen är inte normal längre.
Den är en fientlig och elak och skrämmande plats.
JOSEPH MURPHY TILLBRINGADE DE KOMMANDE 24 ÅREN I DÖDSCELL
HAN VAR ENSAM I SIN CELL 23 TIMMAR PER DYGN
Jag heter Kathryn Sandford. Jag är offentlig försvarare
på avdelningen för dödsstraff,
och jag handhar benådningsansökningar för mina klienter.
DÅ ALLA ÖVERKLAGANDEN AVSLOGS I STATLIG DOMSTOL
FICK KATHRYN SANDFORD HAND OM MURPHYS FALL 1997
Här är fem lådor av de 15 jag tror vi har.
Enbart för Joey.
Jag hade aldrig förr sett en så hemsk bakgrund.
Allt som han fick gå igenom...
Det var en hemsk situation.
Det fanns inga tvivel, Joey hade begått mordet.
Vi försökte inte få till en ny rättegång.
Vi ville få en ny dom.
Jag anser att nån med hans bakgrund
inte kan dömas efter samma regler som nån som inte har den bakgrunden.
Det är skillnaden här.
I FEBRUARI 2011 FICK JOSEPH MURPHY ETT AVRÄTTNINGSDATUM
HANS SISTA KVARVARANDE HOPP VAR ATT BE GUVERNÖREN OM NÅD
Vi började jobba på hans benådning
ungefär åtta-tio månader innan han skulle avrättas.
Jag minns att jag tänkte...
"Avrättas han vet jag inte om jag kan fortsätta att jobba med det här."
Då tänkte jag: "Då finns det ingen rättvisa."
Det är jag i mina glasögon.
Buddy med sina rutiga byxor. Hans riktiga namn är Jerry.
Drema, Darris, David, mamma och Joey.
Mamma slog oss med ett bälte eller ett spö.
På sjuttiotalet fick nog alla stryk så där, antar jag.
Man måste lära sig läxan.
Många ungar...
...bestraffas inte, och skillnaden är stor i hur de beter sig
jämfört med nån som fått stryk...
...och hur de beter sig.
Med honom vet jag inte. Det är...
Jag minns att han berättade saker.
Oftast var de inte sanna,
men det fanns lite sanning i dem.
Pappa sa att han skulle ordna det och tog med mig ut.
Han band fast mig vid en resårmadrass.
Efter att han bundit fast mig hällde han bensin på ryggen på mig och tände på.
Jag skrek nåt fruktansvärt för det gjorde så ont.
Jag minns att han brann.
Alla var i vardagsrummet.
Han var i sovrummet.
Ingen band fast honom.
Han satte eld på sig själv.
Ingen annan var i rummet.
Han skrämde upp alla.
Mamma tog med honom till akuten.
Men jag minns det klart och tydligt.
Han har sagt det där sen rättegången.
Det var hans försvar...
...för att slippa dödscellen.
Pappa tog med mig in i bussen och sa att han ville ha alkohol,
och Al sa att han inte hade nåt.
Då sa pappa: "Jag har min son här, och du får göra vad du vill med honom.
Ge mig bara ett krus alkohol."
Sanningen är att det inte handlade om honom.
Pappa tog med Darris till Charleston. Inte till Al.
Och sålde honom till ett horhus.
Och lämnade honom där. Åkte hem.
Men Joey blandade ihop...
...pappa som bytte Darris mot vin eller whiskey med sig själv.
Förstår du? Han tar två berättelser
och kombinerar dem för att få det att se ut som om det var han. Men Darris...
Pappa sålde honom för lite whiskey.
Om nåt av det här är sant...
...tycker jag ännu mer synd om honom.
Det gör mig ledsen. Han är ju min bror. Jag älskar honom.
Jag hade inte klarat av det.
Jag hade säkert gjort nån illa också.
Jag heter Michael Gelbort. Jag är klinisk neuropsykolog.
Joey Murphy är ett fall jag involverades i...
...för att hans advokat, Kathy Sandford, ville få honom utvärderad.
Joey klarar testet. Han kan verka någorlunda normal.
Men när det gäller att förstå subtila nyanser...
...mer komplexa problem...
Om man ställde 100 människor i rad från mest intelligent till minst,
då skulle han hamna långt bak.
Det berättades saker...
...om hans far, som tydligen var väldigt alkoholiserad...
Han lånade tydligen ut Joey till andra i utbyte mot alkohol.
Jag kommer inte att bara att tro på allt som Joey påstådde.
Å andra sidan var det förenligt med hans beteende,
och i det stora hela tror jag att det stämmer.
Jag kan relativt säkert säga att övergreppen som han berättar om
har stor sanningshalt.
Det är faktiskt väldigt vanligt...
...att familjemedlemmar...
...har olika berättelser.
Det vore en sak om Joeys bror sa: "Det hände inte. Min far skulle inte göra så.
Han var inte en sån man."
Nu säger han att det faktiskt hände, men inte mot Joey.
Då etablerar han att pappan är den sortens person som kunde göra nåt sånt.
Det kanske hände Joey med?
Det kanske hände Joey då?
Men brodern bekräftar åtminstone att hans far skulle kunna ha gjort det.
Det handlar inte om att tycka synd om nån eller inte.
Han kanske inte hade förmågan till det, baserat på hans uppfostran.
Han kanske inte hade anlag att göra bättre ifrån sig än han gjorde.
Jag anser att vi är oskrivna blad när vi föds, och...
...fostran vi får från de omkring oss
är ganska viktig för att avgöra vilken väg vi väljer.
Detta är ingen psykopat.
Han är inte ute efter att döda folk.
Detta är nån som i mångt och mycket är ett offer själv.
Många tycker säkert: "Visst, han var ett offer,
men han borde ändå inte döda."
Det är inte hans bakgrund som fick honom att döda nån.
Det är heller inte så att nån med hans bakgrund absolut lär döda nån.
Men det är mycket troligare.
De har mindre möjligheter att undvika dåligheter
eller att uppföra sig på socialt passande sätt.
Man kan säga att de står närmare avgrunden, och vissa faller ner.
Han föll ner.
EFTER ATT DOKTOR GELBORT AVSLUTAT ANALYSEN
BESTÄMDES MURPHYS NÅDEANSÖKAN TILL DEN 15:E SEPTEMBER, 2011
Vi hade en massa material att presentera vid Joeys nådeansökan.
Men man vet aldrig...
...vad nämnden beslutar.
Man vet aldrig vad guvernören faktiskt gör.
Nåt år tidigare hade jag läst en artikel
där offrets systerdotter sa att hon aldrig hört av Joe.
Hon visste inte om han ångrade sig.
Jag tänkte: "Vi måste prata med henne."
Då träffades hon och Joey
för att ha en dialog mellan förbrytare och offrets familj.
Om vi kunde få nån i offrets familj
att säga att han eller hon inte stödde avrättning av vår klient,
det vore en stor grej.
Den federala offentliga försvararen
skickade nån som spelade in miss Kavanagh på video.
Och vi fick videon kvällen innan nådeansökan skulle göras.
När vi sågs första gången väntade jag mig en tuff och hård brottsling.
Sen fick jag höra hur Joeys liv var tidigare.
Det förekom mycket övergrepp.
Jag gick därifrån och kände att vårt system hade svikit honom totalt.
Det hade även svikit min moster.
När miss Kavanagh träffade Joey första gången ville hon få honom avrättad.
Men under det här mötet med honom ändrade hon inställning
Vill du få Joey avrättad?
Nej.
Varför inte?
Jag känner att han är väldigt ångerfull.
Och jag tror att han kan vara till nytta nånstans.
Jag vill att nämnden ska veta hur arg jag är på hela systemet.
Och vad det har gjort mot min familj.
Vad det har gjort mot Joey och hans familj.
Det var inte bara Joey som satt i dödscell i 25 år.
Det gjorde jag och min familj med.
Besöket av Peg Kavanagh, offrets systerdotter...
...blev väldigt emotionellt.
10 VECKOR EFTER SIN FÖRSTA INTERVJU
GICK JOSEPH MURPHY MED PÅ ATT SVARA PÅ YTTERLIGARE FRÅGOR
Jag började gråta och då började hon gråta.
Hon sa: "Dina föräldrar skulle var inlåsta, inte du."
Sen omfamnade vi varandra
och det var en sann, ärlig, kärleksfull och förlåtande kram, och...
...den fick oss båda att gråta mer.
Och...
...hon hjälpte mig ur dödscellen.
DEN 26:E SEPTEMBER, 2011 FÖRVANDLADE GUVERNÖR JOHN KASICH
MURPHYS DÖDSDOM TILL LIVSTIDS FÄNGELSE UTAN MÖJLIGHET TILL VILLKORLIG FRIGIVNING
Jag hade mina sista 30 dagar i livet.
Jag isolerades från alla.
Och...
...fängelsedirektören kom och sa...
"Murphy, vi har nåt åt dig."
Jag sa: "Visst, vad står på?"
Han sa: "Guvernören benådade dig."
Och...
...jag föll nästan ihop och...
...började gråta, och han sa: "Murphy, ingen kram."
"Okej", sa jag.
Sen frågade han om jag ville ringa min advokat. Jag sa: "Ja, det måste jag."
Om man går efter ljudnivån
så var den offentliga försvararens rum fullt med folk.
De var där och firade.
Hon sa: "Vi gjorde det till slut. Det var värt kampen."
Det var känslosamt, både för henne och mig.
Hon hade jobbat hårt för att få mig ur dödscellen.
Det var emotionellt och övervälvande att folk slutligen brydde sig.
MURPHY FLYTTADES UR DÖDSCELLEN TILL VANLIG FÄNGELSEVISTELSE
PÅ RICHLAND-ANSTALTEN
Jag har promenerat på stigarna på fängelsegården många gånger.
Jag har tittat på himlen och gått på gräset
och tackat Gud att jag finns här och att jag lever, och...
Kanske finns det nåt som jag kan bidra med?
Nu har jag faktiskt ett liv.
Eftersom jag fick chansen gör jag allt jag kan
så att det blir nåt av den.
Jag vill göra nåt konstruktivt och meningsfullt.
Bli vänner med interner, förstå deras problem, och...
...försöka att hjälpa dem.
Hej, Duf.
Det här är avdelningskatten, Duf.
Han är döpt efter Andy Dufresne från filmen Nyckeln till frihet.
Han är vår katt.
Vi räddade honom när han var fyra dagar, nästan fastfrusen i marken.
Han gillar att vara runt axlarna.
Många människor blir av med stress och ilska genom att leka med honom
och att interagera med honom...
Det ger välbefinnande att leka med en katt eller att se honom där ute...
...när han leker i gräset eller jagar fåglar.
Om jag nånsin kommer ut ur fängelset är det Guds vilja,
och det vore nåt som han önskade.
Men för egen del är jag nöjd...
...med att leva i fängelset,
för jag har vant mig vid fängelselivet.
Jag accepterar straffet.
Jag är okej med det.
Undertexter: Mats Nilsson