Belementem az örökbefogadásba.
Saját szobám volt.
Nyári tábor minden évben.
Magamon kívül voltam a boldogságtól.
Élhettem. Jól csináltam.
Jól érezhetted magad.
De következményekkel járt.
MIÓTA 1976-BAN ÚJRA BEVEZETTÉK A HALÁLBÜNTETÉST AZ USA-BAN,
TÖBB MINT 8000 EMBERT ÍTÉLTEK HALÁLRA EMBERÖLÉS MIATT
EZ A HALÁLSORON LÉVŐ 990135-ÖS ELÍTÉLT TÖRTÉNETE
Talán azt akartam, hogy a világ érezze a fájdalmamat.
Nem akartam élni. Meg akartam halni.
És- Elég volt.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Ez igaz történet.
Így fogom kezdeni.
Csak lázadni akartam, káoszt okozni.
Végigmértem. Meglátjuk, ki öl meg kit!
Döntöttem.
Kioltottam az életét.
Sosem akartam ezt tenni,
bárcsak ne tettem volna!
Tudtam: kiszállok a kocsiból, és megölöm a két férfit.
Ahogy előttem térdelt,
csak arra emlékszem: lövök.
Mindkettőt megöltem.
Agyonszúrtam.
A TÚLZÁS
A Steak 'n Shake-ből hívott az egyik pincérnő,
hogy a fiam apja ott ül náluk az egyik boxban,
cigarettázik és iszik
több mint 24 órája.
Rögtön mentem, hogy megnézzem, mi a helyzet,
és próbáltam beszélni vele.
De olyan gonoszul nézett rám, hogy olyat még életemben nem láttam.
És azt mondta: Mássz ki a F-ba az arcomból!
Nem tudtam, mit gondoljak, csak álltam ott.
Aztán eljöttem.
PÁR ÓRÁVAL KÉSŐBB DAVID BARNETT AGYONSZÚRTA ÖRÖKBE FOGADÓ NAGYSZÜLEIT
AZ INDÍTÉKRA SOHA NEM DERÜLT FÉNY
POTOSI FEGYHÁZ
A BIZTONSÁG ALAP, NEM CSUPÁN CÉL
DAVID BARNETT
Mehet?
A nevem David Barnett.
Két rendbeli megfontolt emberöléssel vádoltak,
és mindkettőért halálra ítéltek.
St. Louis Cityben születtem, Missouriban.
Egy helyre sem emlékszem, ahol éltem.
De a St. Louis-i illatokat és hangokat nem lehet elfelejteni.
Anyám nem akart engem, amikor megszülettem.
Úgyhogy Robert Biggerstaff gondozásában kötöttem ki,
aki anyám barátja volt.
Alkoholista volt. Időről időre börtönben ült.
A kisgyermekkoromat beárnyékolta, hogy molesztáltak,
vertek, eltört az orrom.
Szakadt és koszos ruhában szaladgáltam.
Magamra piszkítottam. Napokig nem fürödtem.
Néha magamnak kellett ételt szereznem automatákból egy kampóval.
Olyan lehettem, mint egy plüssállat a polcon,
amit leemelhettek, ha épp akartak.
Ezen kívül
arra emlékszem a gyerekkoromból, hogy magam vagyok.
Azt hiszem, négy-ötéves lehettem,
mikor a gyámügyi hivatal
rájött, hogy létezem.
A mai napig emlékszem arra nőre,
de nem emlékszem a vonásaira.
Ki tudja, miért borítja árnyékba az agyam, de ez volt az első meleg ölelés,
amit hosszú idő után kaptam.
Csak arra emlékszem, hogy azt mondta: Elviszlek innen.
Nem tudom, meddig voltam a gyámügynél.
Amíg ott voltam, megszerettem egy plüssállatot.
Nem tudom, miért.
De így alakult.
KANSAS CITY GYÁMÜGYI HIVATAL
A gyámügy valahogy felvette a kapcsolatot Roberttel,
és mondták nekem,
hogy viselkedjek rendesen, mikor meglátogat.
A látogatás során magunkra hagytak minket,
és egyszer csak felkapott, és meglépett.
Az utolsó emlékem a helyről, hogy a folyosón elejtem a plüsst.
Pár hétig a kocsija csomagtartójában rejtegetett.
Olyan volt, mintha közben végig vihar lett volna.
Ott kuporogtam a sötét csomagtartóban.
Féltem. Nem tudtam, mi történik.
Nem fürödtem. Nem minden nap kaptam enni.
De pár héttel később a gyámügy a nyomunkra bukkant.
Robertet letartóztatták, és soha többé nem láttam.
HATÉVES KORÁBAN DAVID A REAMES CSALÁD GONDOZÁSÁBA KERÜLT
Azonnal a szívembe zártam azt a családot, mert család volt.
Rita volt az első, akit anyának hívhattam.
Persze, nem volt az anyám, de éreztem, ha lenne anyám,
így bánna velem.
És mindennel, amit tettek a javamat akarták.
Imádtam őket.
Aztán Rita lehetőséget kapott, hogy a tengerentúlon tanulhasson.
Közölték velem, hogy elkerülök tőlük,
és nem tudnak magukkal vinni, mert elköltöznek.
Csak arra gondoltam, hogy valamit elrontottam.
Úgy voltam vele, hogy a verés és a molesztálás, ami addig ért,
életem első öt-hat évében,
megszűnt.
És ha most
megszabadulnak tőlem, akkor valamit elrontottam.
A REAMES CSALÁDDAL TÖLTÖTT HAT HÓNAP UTÁN
DAVID ÚJRA ÁLLAMI GONDOZÁSBA KERÜLT
NYOLC ÉVESEN EGY JOHN BARNETT NEVŰ FÉRFIHEZ HELYEZTÉK
John informatikatanár volt.
Nem egy hétköznapi ember volt.
Nagyon művelt volt.
Nem rökönyödtem meg azon,
hogy nem volt vele nő.
Nem tudtam, hogy nem házas. Egyedül élt.
Olyan volt, mint egy anya és apa egyben.
Nem is kívánhattam volna többet.
Elbűvölő volt.
Gondoskodó.
És amit nagyon szerettem, hogy nem ért hozzám.
Mintha tudta volna, hogy sérült vagyok,
és nem akart ellökni.
Akkor ezt még nem tudtam. Ma már értem.
Egy nap vacsorázni vitt, és leültetett.
Megkérdezte: Szeretnél a fiam lenni?
Mondom, már az vagyok.
Erre ő: Szeretnéd, ha örökbe fogadnálak?
Magamon kívül voltam a boldogságtól.
Úgyhogy
belementem az örökbefogadásba.
Aztán elmentünk a bíróságra,
és igazából ez az egyik legszebb gyerekkori emlékem,
amikor örökbe fogadtak, és örökre lett szülői mintám.
Úgy éreztem, minőségibb életem lesz John Barnettnél,
Webster Grovesban.
Webster középosztálybeli város volt.
Nem az a szegényes környezet, amit kicsinek megszoktam.
Szép volt a környék.
A város tiszta volt, a házak jobb állapotban voltak.
Pár hónappal az örökbefogadás után,
aggódni kezdtem, ki is John igazán.
Kezdtem kikapni, ha nem feleltem meg az elvárásainak, amik...
magasabbak voltak, mint az az életkoromnak megfelelt.
Kényszerített, hogy úgy teljesítsek, ami korom miatt nem reális.
Aztán már kezet is emelt rám:
zúzódások, sebek, duzzanatok, mikor mi...
de aztán mikor vigasztalt
már az ölébe vett, megölelt,
csókolgatta fülemet, és éreztem, hogy ez nincs rendben.
Ez lassan rendszeressé vált, heti egy-kettő után már
minden egyes este. "Gyere, ülj az ölembe egy kicsit!
Ölelj meg!"
Észrevettem,
hogy valami történik a testével.
Csak nyolc éves voltam, kilenc éves.
Tudtam, hogy valami nem oké.
Illetlenül érintett meg.
Nemi szervet. A fülembe dugta a nyelvét.
Az ájulás környékezett, mikor az ölébe kellett ülnöm.
Néha nem emlékeztem, mit csinált,
mert azt mondtam magamnak, ha nem akarom érezni, ki kell kapcsolnom.
Nem akartam élni. Meg akartam halni.
Elég volt.
DAVID KILENCEDIK SZÜLETÉSNAPJA UTÁN JOHN MÁSIK KÉT FIÚT IS ADOPTÁLT
A FIATALABB, ERIC, A KEZDETEKTŐL FELNÉZETT DAVIDRE
Azonnal megkedveltem Ericet.
Elbűvölő volt.
Feszélyezte őt
a két kis kiálló foga.
Girbe-görbék voltak, én meg
imádtam őt. Kis szeretetgombóc volt.
Aztán észrevettem, hogy John úgy viselkedik Erickel,
ahogy velem is történt.
Tehetetlen voltam.
Úgy éreztem, megfosztom Ericet a gyerekkorától.
Legidősebbként, meg kellett volna védenem őket.
De nem tudtam.
Ugyanakkor örültem, hogy nem én voltam.
Bántott, hogy hagytam, hogy ő legyen.
JOHN BARNETT SZÜLEI, CLIFFORD ÉS LEONA
SZINTÉN ABBAN AZ UTCÁBAN LAKTAK, AHOL A FIUK
Kéthetente vasárnap átmentünk a szüleihez,
amolyan családi ebédre.
Leonát imádtam, amint megismertem. Gyengéd és barátságos volt.
Megtanított főzni.
Semmit sem mondtunk nekik arról, amit John csinált.
Aggódtam Clifford reakciója miatt, mert ő elég szigorú volt.
Clifford többször...
Tarkón legyintett a kézfejével,
mint bármelyik szülő a gyerekét.
Nem erősen, de a gyűrű mindig odakoppant.
Ugyanolyan évfolyamgyűrűt viselt, mint John.
Így ha ő megütött, olyan volt,
mintha John ütött volna meg a gyűrűvel, újra és újra.
Akaratlanul kezdtem olyannak látni Cliffordot, mint John.
Ha Johnt láttam, Cliffordot láttam, és fordítva.
De ha Leonát láttam, szerettem volna megölelni.
Ő volt a szeretet abban a családban.
DAVID 18 ÉVES KORÁIG ÉLT JOHN BARNETTEL
EGY VESZEKEDÉS UTÁN KÖLTÖZÖTT EL
Barátoknál laktam, hol itt, hol ott,
de nem mondtam el, pontosan mi a helyzet.
Valahol szerintem tudták.
Az állásom megvolt, de mindig máshol aludtam.
Leona megsejtett valamit,
és kérdezte, hogy vagyok. Mondtam, hogy jól, köszi.
Mire ő: Komolyan kérdezem.
Úgy szerettem volna elmondani neki, hogy mi a helyzet Johnnal,
hogy ránézek, és azt mondom:
Nem tudsz a bántalmazásról. Nem tudod, hogy
gyakorlatilag meg akart kefélni, mikor 9-10 éves voltam
és rám mászott.
Mindezt el akartam mondani neki.
De tudtam,
hogy ha bármi negatívat mondanék Johnról,
kiállna mellette és megvédené.
Úgy éreztem, ha túlságosan erőltetem, azonnal elutasít.
1996. FEBRUÁR 4-ÉN REGGEL
DAVID BARNETT ÁTMENT A NAGYSZÜLEI HÁZÁBA
VÁRTA, HOGY HAZAÉRJENEK A TEMPLOMBÓL
Aludtam, mikor hazaértek.
És mikor felébredtem szóba kerültek dolgok.
Az utolsó, amire emlékszem, hogy
Leonához beszélek, és...
Az eset óta próbálok visszaemlékezni, hogy mi történt,
mi siklott félre,
mi hangzott el, ami oda vezetett ahova.
Leona mondta, hogy beszélt valamiről Johnnal.
Láttam Cliffordot is.
Clifford mondott valamit Johnról.
És akkor...
Nem is tudom, mi lett velem akkor.
Elborultam.
Mikor felfogtam, mi történik,
álltam a fal felé fordulva.
És mikor lenéztem, Clifford a balomon volt.
Nem volt véres a kezem.
Úgyhogy nem tudtam, honnan a sok vér.
Nem tudtam, mi ...
Halálosan féltem. Nem tudtam, mit tegyek.
Bevillant, hogy: "Mit csináltál?"
Aztán körülnéztem, hogy van-e még ott valaki.
És meglátom Leonát. Kilépek és látom Leonát a folyosón.
Megrémültem.
Mindkettőt megöltem.
Agyonszúrtam.
DAVID BARNETT 24 ÓRÁN BELÜL BEISMERTE A RENDŐRSÉGEN,
HOGY MINDKÉT GYILKOSSÁGOT Ő KÖVETTE EL
Ahogy össze volt roncsolva a testük, amit a jelentésben láttam...
törött bordák, eltorzult állkapocs,
több tucat szúrt seb, több késsel.
Nem tudom, honnan voltak. Állítólag a konyhából.
Nem is emlékszem rá.
Túlzásba estem vagy eszelősen dühöngtem.
Nem voltam tudatomnál.
És... megöltem két ártatlan embert.
1997. MÁRCIUSÁBAN
DAVID BARNETT KÉT RENDBELI MEGFONTOLT EMBERÖLÉS MIATT ÁLLT BÍRÓSÁG ELÉ
ST. LOUIS MEGYEI BÍRÓSÁG
Nyolc, kilenc, tíz napig itt éltünk.
Én itt ültem.
Középső sor, jobbról a második szék.
Elárasztanak az emlékek.
Állandóan David arcát látom.
David arca sosem halványul el...
A nevem Andy Dazey.
Én voltam az esküdtszék elnöke az 1997-es David Barnett ügyben.
Az ember egyszerűen megijedt a David Barnett ellen felhozott vádak
súlyosságától.
Azt hiszem, öt késről volt szó,
és több mint 20 szúrt sebről.
Olyan agresszív volt a támadás,
hogy valamelyik kés pengéje letört a nyélről.
Olyan mélyre döfte a késeket, hogy azok...
megakadtak a csontokban,
így a konyhából több kést is ki kellett hoznia.
Vagyis mindkét nagyszülő
erőszakos, lassú,
fájdalmas, kegyetlen halált halt.
Nehéz teher volt ez
mindannyiunk szívén, azzal együtt, hogy helyesen cselekedjünk.
ESKÜDT TANÁCSTEREM
Halálos ítélet kiszabásához
az esküdtek teljes egyetértésére van szükség.
És én emlékszem, hogy felkeltem az asztaltól, az ablakhoz mentem,
szinte a könnyeimmel küszködve mondtam:
Tizenkettőnknek kell dönteni.
Tizenegy már megtette. És én?
Teljes szívemből ki tudom jelenteni,
hogy ennek a férfinak meg kell halnia?
És végül megtettem.
1997. MÁRCIUS 21-ÉN AZ ESKÜDTEK HALÁLBÜNTETÉS KISZABÁSÁT JAVASOLTÁK
Boldog születésnapot
szerető anyámnak! Fiad, David
Sok virágot rajzol, de néha más dolgokat is.
Sose felejt el születésnapot, anyák napját, karácsonyt.
Elmondanám, hogy a két vér szerinti gyerekem elfelejti.
David soha.
Nagyon édes és figyelmes.
Anyának hív.
Csak én vagyok neki.
A nevem Rita Reams.
David Barnett a nevelt fiunk volt
hat és fél éves korától a hetedik születésnapja utánig.
Csodálatos volt neki a családhoz tartozni.
Imádta.
Sosem volt erőszakos.
Nagyon jó gyerek volt.
Szerintem tovább fejlődött és kivirult volna,
stabil családi környezetben, szerető családi közegben.
Másfelől viszont kihívást jelentett.
Látszott,
hogy rossz közegben nem teljesít jól.
MIKOR RITA A TENGERENTÚLON KAPOTT ÁLLÁST, DAVID ÚJRA ÁLLAMI GONDOZÁSBA KERÜLT
RITA 13 ÉVEN ÁT NEM HALLOTT DAVIDRŐL
MÍG KAPCSOLATBA NEM LÉPTEK VELE AZ EMBERÖLÉS MIATT
Mikor megtudtam, hogy David
megölt két embert...
Megdöbbentő. Erre nem számítottam.
Főleg, mikor kiderült, hogy rendes emberek voltak.
Nem ártottak neki.
RITA FOLYAMATOSAN NYOMON KÖVETTE DAVID PERÉT
Az ítélethozatal előtt minden tárgyalásán ott voltam.
Az akkori ügyvédje semmit nem használt a háttéranyagokból
a bántalmazásokról, amiket David elszenvedett
az örökbefogadásától míg börtönbe nem került.
Megkérdeztem,
miért nem használtak fel David javára.
Mindössze annyit válaszolt:
Szerintem nem lenne jó neki.
Többet ártana, mint használna.
Ennyit mondott, és ment tovább.
Davidnek hosszú listája volt
azok nevével, akiket tanúnak szeretett volna a perben.
Az első kirendelt védője senkit nem keresett meg a listáról.
Egy embert sem.
Jason Kingdon vagyok, és a régi Webster Groves-ba megyünk,
hogy lássák, hol nőttünk fel Daviddel.
David John Barnettel élt, aki örökbe fogadta,
és a másik két fiúval, akiket John örökbe fogadott.
Elsőre úgy tűnt, hogy tök jó kis család,
ahol az apuka olyan, mint egy fociedző,
és odavan a gyerekekért meg a sportért.
Úgy fél évvel azután, hogy megismertem Davidet,
kezdtek furcsa dolgok történni.
Bezárkóztak a szobájukba,
és elbújtak John elől.
Annyira féltek kijönni, és Johnnal lenni,
hogy mikor rájuk jött,
nem mentek ki a vécére.
Kinyitották az ablakot, és kipisiltek rajta.
David nagyszülei ott laktak, abban a házban.
Csak két háznyira.
Ott sokkal jobban éreztük magunkat.
Iskola után oda mentünk,
és kaptunk tejet meg kekszet.
Őrület, hogy ez a ház milyen félelmetes volt,
az meg olyan kedves nekünk.
15 ÉVESEN JASON ÉS DAVID TALÁLT EGY POLAROID KÉPET
JOHN BARNETT ÉJJELISZEKRÉNYÉNEK FIÓKJÁBAN
A képen
gyakorlatilag egy törzs látszott és valamennyi a combból
és a lábból, és talán a nyak vonaláig.
A test egy pubertás előtt álló fiúé volt,
vagyis még nem volt fanszőrzete,
és John keze tartotta a fiú péniszét a képen.
John karja nagyon szőrös volt
és volt egy gyűrűje, ami mindig rajta volt,
amolyan évfolyamgyűrű.
Az a gyűrű és az a kar a volt a képen.
Tudtuk, hogy John volt.
Azt hittük, az a kép megcáfolhatatlan...
bizonyíték, és vitathatatlan.
Senki se mondhatja, hogy nem valódi.
Annyira boldogok voltunk.
Hogy végre vége lesz.
Hogy ez a szenzációs dolog végre megtörténik.
Gyalog jöttünk el erre a rendőrőrsre,
és azt gondoltuk, ez talán elég magyarázat lesz a nyomozónak
a Webster Grovesi Rendőrségen,
hogy miért voltunk olyan problémásak és dühösek,
miért tettük, amiket tettünk.
Talán meg fogja érteni.
Meglátta képet, és egyértelmű volt, hogy halálra rémült.
Jobban megijedt tőle, mint mi.
A rendőrnő...
azzal a mozdulattal csúsztatta vissza a képet, ahogy David odatolta neki,
és engem azonnal kiküldött.
BIZTONSÁGOS HELY
Amikor végeztek,
David kiviharzott ezen az ajtón.
Láttam, hogy nála van a kép.
Mit csinálsz ezzel a képpel? Miért van még nálad?
Nem csinálnak semmit. Nem segítenek nekünk.
Le volt sújtva.
Nekünk ez volt a tápláléklánc teteje. Innen nem volt tovább.
Senki, akiben bízhattunk.
Az a nap megváltoztatta Davidet.
2017-BEN JOHN BARNETT TERMÉSZETES HALÁLLAL HALT MEG
SOSEM KERÜLT VÁD ALÁ SZEXUÁLIS ERŐSZAK MIATT
John remek barát volt.
Vicces volt,
kivételesen szellemes, jó társaság.
Sikeres informatikus volt,
igazgatói pozícióban,
de feladta a nagy fizetést,
és fiataloknak oktatott, sok rászorulónak is,
adatfeldolgozást a West County Műszaki Középiskolában.
Remek és rajongott iskolabusz sofőr volt,
olyannyira, hogy többször megkapta az "Év Sofőrje" díjat.
De John bölcs is volt.
Bölcsen meglátta, mi az életfeladata, ami nem más,
mint a gyerekek.
A szerető nevelőapa, örökbefogadó apa lett,
és a gyerekeinek lehetősége volt élni, fejlődni és jól teljesíteni.
A nevem Fred Domke, John Barnett legjobb barátja voltam,
és engem ért a megtiszteltetés, hogy gyászbeszédet mondhattam a temetésén,
és ezt meg akartam osztani önökkel, hogy megértsék,
milyen volt John Barnett.
Sose mentem bele, hogy pontosan mivel vádolták,
de általánosságban azt mondhatom, hogy remek fickó volt.
És nem is kell többet tudnom.
Már tudom.
Úgyhogy, ha valaki máshogy látja,
miből gondolják, hogy jobban tudják, mint én,
amikor 49 évet töltöttem Johnnal.
Nem értem, hogy lenne ez lehetséges.
Sosem láttam, hogy megérinti a fiúkat, vagy bármi.
Nem láttam, hogy ilyet tesz velük.
Secil Schodroski vagyok.
Tizedikes voltam, a West County Tech szakközépben.
És John Barnett volt a számtechtanárom.
Magas volt. Kedves. Kék szemű.
Volt benne valami, amitől minden nap látni akartam,
beszélni vele, látni, hogy visszamosolyog,
amitől különlegesnek éreztem magam.
14 éves voltam.
Otthon sokat vertek.
Így kötöttem ki Barnettéknél.
Sose tapasztaltam, hogy bántalmazta, verte, vagy szexuálisan zaklatta őket.
De velem más volt.
Megvárta, hogy a fiúk elaludjanak.
Én meg ültem a kanapán, vagy ilyesmi,
aztán lejött, hozzám dörgölőzött, csókolgatott,
fogdosott, és hasonlók.
Én meg azt gondoltam, ez rendben van, mert szerettem.
Még kislány voltam.
Azt mondanám,
hogy pedofil, vagyis az volt, és ragadozó.
A HIT BIZALOM A LÁTHATATLANBAN
SECIL EGY NYÁRON JOHN BARNETT HÁZÁBAN LAKOTT
EZALATT ÖSSZEJÖTT JOHN ÖRÖKBE FOGADOTT FIÁVAL, DAVIDDEL
Daviddel együtt lógtunk,
táncoltunk, énekeltünk, ilyesmi.
Alakultak a dolgok.
Összejöttünk.
És mi...
Szex is volt.
Nem szedtem fogamzásgátlót, vagy valami.
És egyszer csak...
mondták, hogy terhes vagyok.
John követelte, hogy vetessem el.
Felajánlotta, hogy kifizeti.
Dühös volt, hogy a fiával vagyok,
és most már értem, hogy esetleg féltékeny volt.
Dühös volt, hogy már nem vele voltam.
MIUTÁN SECIL MEGSZÜLT, ÖSSZEKÖLTÖZTEK DAVID BARNETTEL
David nagyon büszke volt Seth-re,
felvette, megetette.
Nagyon igyekeztünk.
De nem ment túl jól.
David sokáig fent volt.
Cigizett a nővéremmel és a barátaival, kártyáztak,
nekem meg korán kellett feküdnöm. Reggel mentem a főiskolára.
Ő nem járt iskolába.
Bébiszitter kellett, mert David nem tudott vigyázni Seth-re.
Nem tudtam, hogyan kezeljem.
Már nem bírtam vele tovább.
Ellöktem magamtól. Tisztában vagyok vele.
Tudom, hogy fájt neki.
Az életben mindig mindenki ellökte.
És tessék, én is ezt tettem.
AZ ÉLET VÁRATLAN HELYEKRE SODOR. A SZERETET HAZAVISZ.
DAVID EGY ÉVEN BELÜL MEGÖLTE A NAGYSZÜLEIT
ÉS HALÁLRA ÍTÉLTÉK
HAT ÉVVEL A PER UTÁN
SZÖVETSÉGI ÜGYVÉDEK A HALÁLOS ÍTÉLET FELÜLVIZSGÁLATÁBA KEZDTEK
Úgy gondolom, hogy mielőtt az esküdtek azt mondják valakinek:
"Azt kérjük Missouri Államtól, hogy megöljön",
ismerniük kell a történetét.
Ennél a pernél ez nem így volt.
A nevem Elizabeth Carlyle,
és David Barnett egyik ügyvédje voltam az ügye utolsó szakaszában.
ELIZABETH CARLYLE CSAPATA FÉNYT DERÍTETT
A GYEREKKORI ABÚZUSOKRÓL KÉSZÜLT, KORÁBBAN BE NEM MUTATOTT FELJEGYZÉSEKRE
Ez konkrétan egy jegyzőkönyv 1992. szeptemberéből.
A gyámügyet azután vonták be, hogy a fiúk beszéltek egy nyomozóval Glendale-ben.
És elmondták, hogy milyen
testi és szexuális bántalmazást szenvedtek el.
MEGALAPOZOTT A GYANÚ, HOGY TESTI ÉS SZEXUÁLIS BÁNTALMAZÁS TÖRTÉNT
Itt a rengeteg figyelmeztető jel, amire nem reagáltak.
Ez nyilvánvalóan tragikus,
de rendkívül dühített is minket.
Úgy vélem, Davidet cserben hagyták az iskolái,
cserben hagyta a gyámügy,
cserben hagyta a rendőrség.
Bárhová fordult segítségért, nem kapott.
2003-BAN CARLYLE CSAPATA FELLEBBEZETT DAVID HALÁLOS ÍTÉLETE ELLEN
AZZAL ÉRVELTEK, HOGY A GYILKOSSÁGOKAT NEM ELŐRE MEGFONTOLTAN KÖVETTE EL
DAVID BARNETT 22 ÉVE VOLT MÁR BÖRTÖNBEN
MIKOR A BÍRÓSÁG DÖNTÉST HOZOTT
Talán a plázában voltam,
kaját vettem az éttermi részen,
mikor egyszer csak jönni kezdtek az smsek.
Sikerült! David kikerült a halálsorról!
Én meg elordítottam magam a plázában,
egy csomóan engem bámultak,
de repesett a szívem,
mert nagy igazságtalanságot hoztak helyre. .
2019. MÁRCIUS 15-ÉN DAVID ÍTÉLETÉT TÉNYLEGES ÉLETFOGYTIGLANRA VÁLTOZTATTÁK
AZ ÚJ ÍTÉLET MEGHOZATALA UTÁN DAVID ÉS JASON FELÚJÍTOTT A BARÁTSÁGÁT
Mikor látogatni kezdtem, az kemény volt.
David gyakran sírva fakadt a beszélőn.
Őszinte meggyőződésem,
hogy David nem tudja, miért. Hogy nem volt ura a cselekedeteinek.
BÁR DAVID NEM EMLÉKSZIK A GYILKOSSÁGOK ELKÖVETÉSÉRE,
AZT FELFEDTE, MIÉRT MENT A NAGYSZÜLEI HÁZÁBA AZNAP
Nem azért ment, hogy megölje a nagyszüleit.
Davidnek semmiféle rossz szándéka nem volt.
Annyit mondott,
hogy végre túl akart esni rajta,
elmondani nekik, John miket csinált.
Úgyhogy elmondott mindent.
Elmondta, mit tett John vele.
Elmondta , mit tett John Erickel, de
nem úgy alakult, ahogy David gondolta.
Nem volt kitárt, ölelő kar.
Sértettek voltak. Megbántottak. Hallani sem akarták.
Pont az a két ember, akiről azt gondolta, hogy szereti őt.
Nem volt mása.
De az a kegyetlenség, az a gyűlölet, az a düh
nem a nagyszülőkre irányult. Egyáltalán nem.
Minden szúrás Johnnak szólt.
David egész életének az volt a tetőpontja,
az a vallomás. Az volt a pillanat.
POTOSI FEGYHÁZ
Azt hiszem,
azt kaptam, amit érdemlek.
Megérdemlem, amivel minden nap szembesülök.
És áldás, hogy így van.
HÁROM HÓNAPPAL AZ ELSŐ BESZÉLGETÉS UTÁN
DAVID BARNETT VÁLLALTA, HOGY TOVÁBBI KÉRDÉSEKRE VÁLASZOL
Nem emlékszem lépésről lépésre, hogy mi történt.
Emlékszem
az elejére, és hogy a vége borzalmas volt.
Az elején, beszélgettünk,
próbáltam elmagyarázni nekik:
nem mehetek vissza Johnhoz lakni.
Nem voltak konkrét szavaim arra,
hogy Johnt bevádoljam.
Hé, John ezt tette velem.
Szerintem még nem voltam képes erre.
De aznap, a magam módján,
100%-ig tudom, hogy nagyon próbáltam elmondani, mi történt.
Nincs nap, hogy ne gondolnék Cliffordra és Leonára.
A szívemben élnek.
Hiszem, hogy ha Leona itt állna előttem,
megölelne, és azt mondaná:
megért és megbocsát.
És Clifford is.
Nem gyűlölöm Johnt.
Akkor sem gyűlöltem.
Most is szeretem azért, amit tenni próbált.
Megbocsátok neki.
Megvoltak a saját gondjai, a saját dolgai, amiken nem tudott úrrá lenni.
Úgyhogy engedett a vágyainak, függetlenül attól, hogy pszichológiai vagy
testi vagy szexuális.
Nem tudott úrrá lenni rajtuk.
Így továbbra is tiszteletben tartom
és értékelem azt, hogy próbált apa lenni,
még akkor is,
ha szörnyei voltak.
Csak így lehet megfogalmazni.
AZ ÚJ ÍTÉLET ÓTA DAVID AZZAL SZEMBESÜLT, HOGY RÁCS MÖGÖTT KELL ÉLNIE
MOST FELLEBBEZ, A SZABADULÁS REMÉNYÉBEN
Furcsa, és nem vallottam be senkinek,
de mikor életfogytiglant kaptam,
olyan volt, mintha szó szerint kínoznának,
mert életem végéig így kell élnem.
ZSÁKUTCA AZ ÁLLAMI BÖRTÖN TERÜLETE-BELÉPNI TILOS
De nem ez a helyzet.
Minél több támogatást kaptam,
annál jobban akartam élni.
Van valami közös a rabokban, hogy: Persze, elszúrtuk.
Olyanok vagyunk, mint bárki más.
Nem merülünk el a bűntudatban,
de együtt élünk vele, és megyünk előre.
Hiszem, hogy kijutok.
Még egy pár év. És minden megváltozik.
És remélhetőleg a társadalom hasznos tagja lehetek.
A feliratot fordította: Chovanecz-Molnár Éva