Kaikenlaista tapahtui sinä vuonna.
Kukaan ei voinut uskoa sitä.
"Ei Robert. Ei se Robert, jonka tunnemme."
Mutta monikaan ei tuntenut minua oikeasti.
En halunnut tehdä sitä,
mutta jotenkin sovimme, että teen sen.
Asiat lähtivät pahasti käsistä.
Nopeasti.
KUOLEMANRANGAISTUS OTETTIIN USA:SSA TAAS KÄYTTÖÖN 1976
SEN JÄLKEEN YLI 8 000 IHMISTÄ ON TUOMITTU KUOLEMAAN
JAKSO KERTOO KUOLEMAANTUOMITUSTA VANGISTA 990101
Emme puhuneet siitä,
mitä tulisi tapahtumaan.
Asiat saivat kamalan käänteen, ja pahenivat vain.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Ammuin ensin kerran -
ja sitten lähempää toisen.
Häntä ammuttiin poskeen. Luoti pysähtyi leukaan.
Jahtasin häntä pöydän taa ja puukotin häntä noin 25 kertaa.
Se oli uskomatonta. En voinut uskoa, että tapoin jonkun.
En kadu sitä.
Hän alkoi puukottaa miestä sohvalla.
METSÄSTÄJÄ
POTOSIN RANGAISTUSLAITOS WASHINGTON COUNTY
VUONNA 1990
19-VUOTIAS ROBERT SHAFER PIDÄTETTIIN -
OSALLISUUDESTA JERRY PARKERIN JA DENNY YOUNGIN MURHIIN
HÄNEN MOTIIVINSA ON YHÄ KIISTANALAINEN
-Sano jotain. -Yksi, kaksi, kolme.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Synnyin Salinassa, Kansasissa elokuussa 1970.
Olen yhdeksäs 11 lapsesta ja kuudes kuudesta pojasta.
Katolinen perhe. Isäni oli sotilas.
Ennen syntymääni perheeni muutti usein.
Isäni kuoli elokuussa 1977,
ja perheeni voimasuhteet muuttuivat.
Äitini otti uuden miehen kuvioihin.
Isäni kuolema muutti minut.
Alamäkeni alkoi siitä päivästä.
Tein 12 vuoden ajan, mitä halusin ja milloin halusin.
Ajauduin käyttäytymään rikollisesti.
Pikkujuttuja. Näpistyksiä ja tihutöitä.
Täällä sitä sanotaan pikkurikollisuudeksi.
Huumeet ja alkoholi tulivat mukaan 9-vuotiaana.
Vein alkoholia kouluun,
ja kun muut lapset leikkivät,
minä piileksin juopottelemassa.
Se oli ihan järjetöntä, mutta en jäänyt kiinni,
koska en vaikuttanut tuhmalta.
Kaikki tiesivät, että surin isääni, joten minun annettiin olla.
Ensimmäisen kerran jouduin vaikeuksiin...
Kontollani on pieniä rikoksia ennen tätä,
mutta ei mitään vakavaa.
Varastin auton. Riitelin tyttöni kanssa,
ja hän teki ilmoituksen.
Olin väärässä.
Hän teki vain, mitä pitikin.
Olin joutua vankilaan.
Tein saman uudelleen pari vuotta myöhemmin.
En ottanut opikseni. Jouduin vankilaan sen takia,
mutta pääsin ehdonalaiseen.
Kolme kuukautta myöhemmin olin tässä liemessä.
HARKITTU MURHA
Tein yhteistyötä Steinmeyerin kanssa.
Olimme tavallaan sukulaissieluja.
Hän oli nuorempi, mutta kaltaiseni.
Ehkä vähän vihamielisempi.
Pidin hänestä, koska hän muistutti minua -
vähän nuorempana.
Emme olleet läheisiä kavereita -
ennen kuin murhan aikoihin.
Siinä kuussa tapahtui paljon.
Tyttöjä, juhlia, alaikäisenä ryyppäämistä.
Käytimme marihuanaa, kokaiinia ja metaa.
Steinmeyer oli isottelija -
ja kerskui rikoksillaan.
Minultakin irtosi puhetta, mutta en tehnyt mitään.
Kun hän otti asian puheeksi, sanoin ensin ei.
Selvästi ei.
Et voi pakottaa.
Mutta päivän mittaan tartuin syöttiin.
Suostuin.
Tunnin kuluttua olimme jo matkalla.
Ryöstösuunnitelmaamme -
ei kuulunut tappaminen.
Siitä ei ollut mitään puhetta.
Asiat karkasivat käsistä.
29. HUHTIKUUTA 1990 JERRY PARKER JA DENNY YOUNG -
OLIVAT BLANCHETTE LANDINGISSA ST. CHARLESISSA, MISSOURISSA
Tapasimme uhrit Blanchette Landingissa.
Tätä sanaa on vaikea käyttää.
Tulee mieleen metsästäjä ja saalis.
Vaanimme uhreja.
Oli pimeää, ja he olivat kaukana.
Lähempänä näin kaksi miestä.
Jossain vaiheessa he suutelivat.
Tiesimme homojen olevan helppoa riistaa.
Jos etsii ryöstettävää,
ei halua valita kaksimetristä jässikkää.
Mieluummin poimii helpon uhrin.
Heistä oli outoa, että olimme myöhään ulkona.
Näytimme lapsilta.
Näytin 12- enkä 19-vuotiaalta.
"Miksi olette ulkona?"
Keksimme tarinan,
että olimme menossa erään tytön luo.
"Saammeko kyydin?" "Toki."
Siten päädyimme autoon.
He olivat juoneet ja olivat humalassa.
Etsimme olevinaan tiettyä taloa,
vaikkemme tienneet, missä olimme.
Minulla oli ase.
Se oli lataamaton. Ammukset olivat taskussani.
Lopulta he pysähtyivät. "Riittää jo."
"Ajamme ympyrää."
Silloin meidän piti ryöstää heidät.
Syntyi käsikähmä,
ja kun minä tappelin Youngin kanssa kuljettajan puolella,
Steinmeyer tappeli Parkerin kanssa matkustajan puolella.
Parker sai kaadettua Steinmeyerin maahan,
jolloin osoitin häntä aseella.
Nousimme autoon. Käskytin heidät sinne.
Silloin tilanne muuttui sieppaukseksi.
Käskin äijää ajamaan.
Jännitys oli käsinkosketeltavaa.
Latasin aseen.
Päädyimme Silver's Roadille.
Pysäytetään auto tähän.
Käskin pysähtymään.
"Ovi auki, päästäkää meidät ulos."
Niin minä sanoin. Parker päästi Steinmeyerin ulos.
He alkoivat heti tapella.
Ja kun nousin autosta,
aloin tapella Youngin kanssa.
Mitään ei edes sanottu. Kaikki tapahtui hetkessä.
Kun kamppailin Youngin kanssa, Parker lähti juoksemaan.
Lähdin perään.
Hän oli parikymmentä metriä edellä.
Hän ei juossut nopeasti.
Hän ei juossut edes suoraan.
Kadussa oli töyssyjä, ja hän kompastui.
Silloin ammuin kerran.
Nyt tiedän, että ammuin ohi.
Mutta hän kompuroi ojaan.
Kävelin lähemmäksi.
Lähempänä ammuin toisen kerran.
Vielä lähempänä ammuin taas.
Yksi luoti osui silmän yläpuolelle, toinen alapuolelle.
Steinmeyer oli auton takana.
Young oli auton etupuolella ojassa.
Hän yritti kömpiä ojasta. Hän oli märkä ja kurassa. Ammuin kerran.
Hän kaatui selälleen, ja hyppäsin ojaan.
Samalla ammuin ja osuin häntä käteen.
Luoti meni lävitse.
Jotenkin hän kääntyi, jolloin ammuin vielä kerran.
Siinä se.
Koko tapaus -
oli ohi ehkä 30 sekunnissa.
Se oli vain tapahtunut.
Sitten oli hiljaista.
MUUTAMAN TUNNIN KULUTTUA DAVID STEINMEYER JA ROBERT SHAFER -
ANTAUTUIVAT POLIISILLE
Puhuimme tästä asiasta.
Emme murhista vaan siitä, mitä kertoisimme.
"Sinä tapoit toisen, minä toisen."
Niinhän kaverit tekevät.
Hän ei halunnut antautua.
En pakottanut häntä, mutta lopulta hän...
En tiedä miksi.
Minä yritin vain luikerrella.
Jos pakenee, näyttää syylliseltä.
Sehän on selvää.
Joten se oli tarinamme.
Sinä ammuit toisen, minä toisen.
Oli homoseksuaalista lähentelyä,
ja siitä kaikki alkoi.
LAUSUNTOLOMAKE
HENKIRIKOS
DAVE HUUSI: "HINTIT!"
HÄN NÄKI DAVEN AMPUVAN PARKERIA KAKSI TAI KOLME KERTAA
SHAFER SANOI AMPUNEENSA YOUNGIA KAKSI TAI KOLME KERTAA
DAVE KERTOI,
ETTÄ PARKER OLI LÄHENNELLYT HÄNTÄ
SHAFER JA STEINMEYER SAIVAT SYYTTEEN -
JERRY PARKERIN JA DENNY YOUNGIN MURHISTA
KUMPAAKIN ODOTTI ELINKAUTINEN TUOMIO
Jerry-setä oli tosi mukava kaveri.
Hän auttoi aina -
ja oli kaikkien kaveri.
Hän nauroi kaikelle, eikä ottanut mitään vakavasti.
Hän halusi vain pitää hauskaa.
Hän auttoi aina kaikessa.
Hänen omaisuutensa oli sinunkin.
JERRYN SISKONPOIKA
Hän halusi aina auttaa.
Denny ja hän olivat kavereita.
Tiesin Dennystä vain sen,
että hän oli homo ja naisen jättämä.
Hän ei halunnut enää toista naista.
Kun saimme kuulla sen,
emme uskoneet sitä.
Ei kukaan uskonut sitä.
Ei hän ollut sellainen,
että hänet olisi pitänyt tappaa.
Hän oli nelikymppinen,
ontui ja kärsi sydänvaivoista.
19-vuotias olisi tyrmännyt hänet -
ja ryöstänyt hänet helposti.
Jerryn kuoltua koko perhe suri.
Olen nähnyt äitini itkevän kahdesti.
Tämä oli toinen kerta.
Äitini ei käynyt oikeusistunnoissa.
Isoäitini ja siskoni kävivät.
He kertoivat kuulemansa.
TUOMIOISTUIN
Siskoni kertoi, että hän oli nuori komea poika.
Kunnes hän avasi suunsa.
Hän oli koppava paskiainen.
En tiedä miksi,
mutta siskoni vihasi sitä poikaa.
Olen Phil Groenweghe.
Toimin syyttäjänä ja apulaissyyttäjänä -
Charles Countyssa, Missourissa.
Täällä käsitellään pari kolme murhatapausta vuodessa.
SYYTTÄJÄ
Ei usein, mutta joskus.
Yksi tehtävistäni on toimia syyttäjänä niissä tapauksissa.
Kun Shafer ja Steinmeyer tunnustivat,
Shafer antoi lausunnon, joka ei ollut uskottava.
Se ei ollut kovin vakuuttava.
He muka liftasivat -
ja lähtivät kahden homomiehen matkaan.
Miehet yrittivät lähennellä heitä.
Shafer ja Steinmeyer -
saivat riistettyä aseen toiselta mieheltä -
ja ampuivat hänet puolustukseksi.
Toista uhria ammuttiin kahdesti päähän -
ja toista kerran päähän.
Sellaisia vammoja ei synny,
jos yrittää puolustautua hyökkäykseltä.
En uskonut alkuperäiseen tarinaan.
Mutta on tavallista, että kun tunnustaa,
haluaa kertoa tarinan,
joka on parempi kuin totuus olisi.
Shafer oli mielestäni hyvin manipuloiva.
Hän oli hyvin julma.
Lisäksi hän yliarvioi älykkyytensä.
Hän ei ollut niin fiksu kuin luuli.
Uhrit olivat homoseksuaaleja,
mikä oli hänestä lieventävä tekijä.
Kaikki ymmärtäisivät, miksi hän tappoi kaksi homomiestä.
Homous oli hänelle todellinen ongelma,
enkä ymmärrä miksi.
TERVETULOA SALINAAN
NOPEUSRAJOITUS
Kun olimme nuoria, tämä oli hiljaista seutua.
Kaverimme asuivat Custerissa...
ROBERTIN SISKO
...Sheridanissa tai Merillissä.
He olivat periamerikkalaisia.
Sanoimme tätä tavisten kaduksi.
Äitini varttui orpokodissa nunnien kasvattamana.
Tiukassa kurissa.
Ei hän osannut olla äiti.
Vaikka hänellä oli monta lasta, hän ei osannut olla äiti.
Ei meitä halailtu tai rakastettu, eikä meistä välitetty.
Äitini ja isäpuoleni alkoivat riidellä,
ja äiti halusi hänen lähtevän.
Äiti soitti poliisille ja muuttikin mieltään.
Aina tapahtui jotakin.
Sellainen lapsuutemme oli.
Talossa asui 11 lasta ja kaksi aikuista.
Pienessä talossa.
En muista iloisia juhlapyhiä.
En muista lainkaan onnellisia aikoja.
Olin onnellisin, kun leikimme radalla.
Rakensimme lähistölle linnakkeita.
Ja pidimme koulunkäynnistä, koska koulussa ei ollut kotona.
Hän oli onnellinen lapsi.
Hän piti ihmisistä, ja hänestä pidettiin.
Hän tunsi kaikki.
Häntä sanottiin uteliaaksi uutistoimittajaksi.
Hän tiesi aina kaikki tapahtumat.
Mutta jostain syystä -
häntä syytettiin kaikesta.
Hän oli aina pulassa.
Hän sai selkäänsä jatkuvasti, eli häntä hakattiin.
Ei se sammuttanut hänen iloisuuttaan.
Hän hymyili aina punaposkisena -
eikä hän koskaan edes itkenyt.
Hän saattoi näpistellä jotain,
mutta hän jäi aina kiinni.
Hämmästytti, että hän jatkoi.
Pääsin eroon siitä sotkusta vain lähtemällä.
Ei ollut helppoa lähteä kotoa,
koska jätin neljä sisarusta jälkeeni.
Mutta huolehdin vain Robertista.
En palannut pitkään aikaan.
Robert oli liittynyt laivastoon hetkeksi.
Hän ei halunnut palata Salinaan,
joten pyysin häntä asumaan luoksemme St. Charlesiin.
Asiat olivat hyvin.
Hän vahti parivuotiasta poikaani.
Sitten kuusi tai yhdeksän kuukautta myöhemmin...
Sitten se tapahtui.
TASORISTEYS
ROBERT LÄHTI SALINASTA JA JÄTTI PARHAAN KAVERINSA TAAKSEEN
Tapasin Robertin toisella luokalla.
Hän vain möläytti,
että Elvis Presley on hänen veljensä.
Tietenkin hän lasketteli luikuria.
LAPSUUDENKAVERI
Mutta meillä oli samanlaiset perheet ja samaa virtaa.
Opettajan mukaan meitä ympäröi synkkä tunnelma,
joka pelotti häntä.
Mutta sitä sidettä ei enää rikottu.
Robert oli temppuilija, villi lapsi.
Hän yritti aina panna paremmaksi.
Mitä vaarallisempi tempaus, sitä parempi.
Leikimme pysäköityjen junien luona.
Robert vei senkin liian pitkälle,
hyppäsi liikkuvaan junaan -
ja siitä sitten vaunusta toiseen.
Luulin, että jätkä kuolee.
Näen hänet viimeistä kertaa.
Käskin häntä tulemaan alas.
"Menet liian pitkälle!"
Säikähdin ihan pirusti.
Kun vartuimme,
ajelimme kavereiden kanssa.
Menimme puistoon, jossa oli homoja.
Joskus mielistelimme heitä -
toisen varastaessa kaiken irtoavan.
Miksiköhän me niin teimme?
Ehkä vain jännityksen vuoksi.
Mutta porukan vanhin kundi -
lähti sekstaamaan yhden homon kanssa.
Emme tienneet siitä.
En usko ajatelleeni,
että Robert teki sen, mistä hänet vangittiin.
Mutta moni ajatteli, että hän päätyisi lopulta vankilaan.
Hänen oletettiin pöllivän auton tai satuttavan kyttää.
Ei kukaan odottanut, että hän tappaisi kaksi homoa.
Ei sellainen ole hänen luontoistaan.
Olisihan hän voinut hakata vaikka tyttöystävänsä.
Kyllähän hän tekikin niin pari kertaa.
Robert olisi saanut satoja muijia!
Hänellä oli hyvä iho,
ja hän osasi jututtaa tyttöjä jo koulussa.
Tyttöjä kiinnosti paha poika.
Kun he menivät sänkyyn,
Robert saattoi hämmentyä,
ja silloin hän -
hakkasi tyttöystävänsä tai jotain.
Tuhosi tytön kämpän.
KOLME VUOTTA PIDÄTYKSEN JÄLKEEN -
ROBERT SHAFER TODETTIIN SYYLLISEKSI MOLEMPIIN MURHIIN
MUTTA MONI USKOO HÄNEN TAPPANEEN VAIN TOISEN UHREISTA
SHAFER PITI ITSE YLLÄ SITÄ KÄSITYSTÄ VUOTEEN 2014 ASTI
Tapasin Shaferin,
kun kävin läpi Jerry-setäni tavaroita.
Se tapahtui vuonna 2014 ja toi mieleen menneet tapahtumat.
24 vuotta myöhemmin hän ei ollut enää 19-vuotias kakara.
Halusin tutustua häneen.
Hän väitti yhä, että David tappoi toisen uhrin -
ja hän tappoi toisen heistä.
Hän antoi ymmärtää,
että David oli kuumaverisempi.
Hän kävi kovemmilla kierroksilla.
Otin yhteyttä häneen ja sanoin:
"Olet ollut vankilassa pitkään."
"Otin asioista selkoa. Sinulle jäi lyhyt tikku käteen."
"Jos pääset vapaaksi, se sopii meille."
Minua kävi häntä melkein sääliksi.
Hän hölmöili 19-vuotiaana,
ja hänet tunnetaan pelkästään siitä.
Ei häntä muusta muisteta.
Halusin sanoa, että annoimme anteeksi.
ROBERT SHAFER VASTASI NOPEASTI RICHARDIN KIRJEESEEN
Robert kertoi kirjeessä, mitä tapahtui -
29. huhtikuuta 1990.
Kuvaus oli melko raaka,
joten halusin lukea sen yksin.
Luulin Robertin sanovan samaa,
mitä luin internetistä.
Että hän tappoi toisen uhrin ja David Steinmeyer toisen.
Mutta hän otti vastuun kaikesta.
Hän ampui heidät molemmat.
KUULUSTELUSSA KERROIN TUTKIJOILLE,
ETTÄ YOUNG JA PARKER YRITTIVÄT LÄHENNELLÄ
VALEHTELIN TIETENKIN
OLEN YKSIN VASTUUSSA MURHISTA
MINUN ON OLTAVA KERRANKIN REHELLINEN
Hän sanoi tehneensä sen.
"En tiedä miksi,
mutta tein sen, eikä sitä voi puolustella."
Hän otti täyden vastuun.
Kirjoitin hänelle takaisin.
Kerroin, ettei mikään ole muuttunut -
minun tai perheeni puolesta.
Annoimme hänelle anteeksi.
Ehdonalaislautakunta -
saa päättää puolestamme mitä tahansa.
Miksi annoin anteeksi Shaferille?
Todellinen syy oli kai se,
että jos en anna anteeksi muille,
miten voisin itse saada anteeksi?
Hän on sentään ollut vankilassa 28 vuotta -
yhden illan harkitsemattomasta teosta.
Setäni antaisi hänelle anteeksi.
Sellainen hän oli.
SHAFER VAIKUTTI TUNNUSTAVAN TEKONSA, MUTTA OLI KERTONUT SAMAT ASIAT POLIISILLE -
JO YLI 20 VUOTTA AIEMMIN
RICHARD KIEL EI TIENNYT,
ETTÄ SHAFER TUNNUSTI MOLEMMAT MURHAT VUONNA 1992
ST. CHARLESIN SYYTTÄJÄNVIRASTO
En muista, kuinka kauan Shafer pitäytyi tarinassaan,
mutta tarina muuttui oikeuskäsittelyn aikana.
Puhuit aamulla Susan McGrathin kanssa.
Kehottiko hän antamaan lausunnon vai vaikenemaan?
-Vaikenemaan. -Selvä.
-Haluatko antaa lausunnon? -Haluan.
Kun syytteet oli nostettu,
Shafer halusi avautua ja kertoi erilaisen tarinan.
Hän ei ollut puolustanut itseään.
Hän tunnusti käytännössä harkitun murhan.
Kun tulimme risteykseen St. Petersissä,
Young tarttui ovenkahvaan ja yritti ulos.
Silloin valkeni, että tapahtuisi muutakin kuin ryöstö.
Heidät ammuttaisiin varmasti.
Steinmeyer kysyi,
ampuisinko heidät. Vastasin kyllä.
En tiedä, osuiko ensimmäinen laukaus.
Toisen tiesin osuneen,
koska olin niin lähellä, että käteni vereentyi.
Paljonko kello oli?
Hän vaikuttaa ylimieliseltä.
Ei hän ainakaan kadu.
Joskus kuulustelussa saa nyhtää tietoa.
Nyt ei.
Hän vaikutti ylpeilevän teollaan.
Palasin Youngin ja Steinmeyerin luokse.
Young makasi ojassa.
Kun tulin lähemmäksi, hän rukoili, etten ampuisi häntä.
Hän ei ollut nähnyt kasvojani,
eikä puhuisi poliisille.
Tiesin jo silloin ampuvani hänet.
Miksi päätit ampua hänet?
Olin jo ampunut Parkerin,
eikä olisi ollut hyväksi minulle,
jos olisin jättänyt Youngin kielimään minusta.
Hän olisi...
Hän on hyvin asiallinen.
Asia ei liikuta häntä lainkaan.
Hän ei näytä tunteita.
Hän vain selittää,
että toinen miehistä pakeni, ja hän ampui häntä selkään.
ANTAUDUTTUAAN SHAFER KIELTÄYTYI OIKEUSAVUSTA,
TUNNUSTI RIKOKSENSA JA PYYSI KUOLEMANTUOMIOTA
SITEN HÄN VÄLTTI PITKÄN OIKEUSKÄSITTELYN -
JA RIKOSTEN YKSITYISKOHTIEN PUIMISEN
HÄNET TUOMITTIIN KUOLEMAAN KAHDESSA TUNNISSA
Laitoin aseeseen kolme panosta.
Shafer päätti vaatia kuolemantuomiota.
Sitä hän halusi.
Hän tunnusti ja pyysi kuolemantuomiota.
Tuomari myöntyi siihen.
Minusta tuntuu, että hän halusi pitää ohjia.
Hän halusi ohjailla oikeudenkäyntiä,
ja se oli kova tapa tehdä se.
En usko hänen pohtineen asiaa loppuun asti.
Sain sen käsityksen, että Shafer manipuloi ihmisiä -
manipuloinnin ilosta.
Manipulointi oli hyve itsessään.
Hän väitti myöhemmin valinneensa uhreikseen homoja,
koska he eivät panisi vastaan yhtä paljon kuin heterot.
En usko, että hän valitsi uhrinsa siten.
On kaksimetrisiä, vahvoja homoja,
ja pieniä heteromiehiä.
Hän vihasi uhrejaan.
Hän uskoi heidän olevan homoja, ja jostain syystä -
hän ei voinut sietää sitä.
Muistan sen päivän.
Vaimoni tuli kylppäriin.
Taisin olla kylvettämässä tytärtäni.
Hän sanoi: "Robert tappoi jonkun."
En voinut uskoa sitä.
ROBERTIN VELI
En uskonut sitä.
Mutta ymmärrän hänen kokemansa vihan.
En hyväksy tekoa,
mutta ymmärrän kyllä, miksi hän teki sen.
Jos lapsuus olisi ollut erilainen, ehkä olisi käynyt toisin.
Robert kysyi minulta, miksi äiti ei rakasta meitä.
Vastasin, etten tiedä.
Siltä se vaikutti.
Muut lapset välttyivät siltä.
He eivät joutuneet kärsimään.
Tiedättehän?
Meitä melkeinpä jahdattiin.
Se on sopiva sana kuvaamaan sitä.
Muistan heränneeni pari kertaa,
kun hän läimi Robertia, kun tämä nukkui.
Äiti nimitteli häntä ja minua hinteiksi.
En tiennyt, mitä se tarkoittaa.
Lopulta sain tietää ja olin murtua.
Miksi hän niin sanoi?
Olen puhunut Robertin kanssa, ja vielä nykyäänkin -
katson itseäni peilistä ja mietin, olenko naisellinen.
Miksi äiti nimitteli meitä?
Robert muistuttaa minua.
Periamerikkalainen poika.
Häntä ahdisteltiin nuorena.
Minulle ei käynyt mitään.
Robertille kävi. Se erottaa meitä.
Muistan sen kadun.
Eräs kaveri kutsui nuoria poikia käymään -
ja pelaamaan videopelejä.
Tiedetäänhän se, mitä se tarkoittaa.
Hän lähenteli kaikkia nuoria poikia.
Se vaikutti Robertiin.
Se alkoi, kun olimme neljännellä luokalla.
Olimme 12- tai 13-vuotiaita.
Sinä kesänä Robert esitteli lastenahdistelijan minulle.
Hän käyttäytyi kuin olisi ollut -
jokin pedofiilien johtaja.
Hänellä oli hintansa kullekin.
Olimme nuoria, työttömiä lapsia.
Teimme rahasta mitä vain.
Okei? Kaiken takana oli raha.
Se oli mukavaa.
Pääsimme pizzalle tai saatoimme pitää bileet.
Pitää pizzabileet,
jotka kestävät koko päivän.
Annoimme tapahtuneen olla. Raha auttoi unohtamaan kaiken.
Oli ahdistavaa kuulla,
mitä Robertille oli tapahtunut.
Annoin suuseksiä kondomin kanssa.
Ja...
...olin vastaanottavana osapuolena.
Mutta enempään en suostunut.
Robertille kävi paljon huonommin.
Se oli paljon vakavampaa.
Menimme tiettyihin paikkoihin harrastamaan seksiä.
Ensin oli minun vuoroni.
Lähdin autosta, kun oli Robertin vuoro.
Robert sai 150 - 200 dollaria,
ja minä vain 50 tai 75 dollaria.
Luulin Robertin olevan parempi suihinottaja.
Käytti hän sitten kondomia tai ei.
En minä muuta ajatellut.
Emme puhuneet siitä puolesta.
Uskon sen aiheuttaneen Robertin väkivaltaisuuden.
Hän ei tiedostanut, että kun hän ampui ne kaksi miestä,
hän tavallaan hankkiutui eroon -
siitä vahingosta, joka hänelle oli tehty.
Tajusi Robert sitä tai ei,
hän tappoi ne kaksi homoa, koska hän oli hyväksikäytetty.
Sitä mieltä minä olen, kuten monet muutkin.
VIIKKOJEN SISÄÄN TUOMION JULISTAMISESTA -
ROBERT SHAFER PYYSI SEN KUMOAMISTA
VUONNA 2004 TUOMIOISTUIN TOTESI,
ETTEI HÄN YMMÄRTÄNYT AVUSTAJASTA LUOPUMISEN SEURAUKSIA
KUOLEMANTUOMIO MUUTETTIIN ELINKAUTISEKSI -
ILMAN MAHDOLLISUUTTA KOEVAPAUTEEN
Tiesin olevani erilainen,
enkä ollut samanlainen kuin muut pojat. Koska minulle kävi niin, käytin aikani -
yrittäen iskeä tyttöjä,
todistaakseni jotain itselleni tai muille.
Ei se ollut minun syytäni. Hän oli homo, en minä.
He!
Tiesin, että se on...
On vaikeaa kuulla hänen puhuvan hyväksikäytöstä.
Hän on hieman sekava,
kuin hän kertoisi jonkun toisen kohtalosta.
Hän yritti kai todistaa itselleen,
että häntä viehättivät naiset.
Koska kävi miten kävi, hän kyseenalaisti monen asian.
Häntä ei voinut vitsilläkään -
nimittää hintiksi.
Sitä sanaa hän käytti.
Jos häntä nimitteli, hän suuttui.
Kukaan ei uskonut minua.
Ei tämä ole tuntemamme Robert.
Mutta moni ei oikeasti tuntenut minua.
En pitänyt salailusta.
Toimin täysin avoimesti.
Olin avoin.
Hän käytti tavallaan naamioita.
Kun yhtä raotti, alla oli toinen.
Ja sen alla toinen.
Hän pystytti muureja ja käytti naamioita.
Ei niistä päässyt kukaan läpi.
Tietenkin käytin naamiota.
En halunnut ihmisten tietävän, kuka olin.
Olinko ahdisteltu lapsi?
En näyttänyt sitä kenellekään.
Elämäni kuulostaa sosiopaattiselta.
Ehkä elinkin juuri siten.
Tein epätavallisia asioita, mutta elin tavallista elämää.
39 PÄIVÄÄ HAASTATTELUN JÄLKEEN -
ROBERT SHAFER SUOSTUI JATKOHAASTATTELUUN
En koskaan päässyt yli hyväksikäytöstä.
Kosto? Ehkä kaikki vain purkautui.
Eivät murhat auttaneet asiaa.
En tiennyt heidän taustojaan -
ennen kuin jälkeenpäin.
Luulimmeko tietävämme?
Toki, mutta emme varmasti.
Minulla oli ase. Ladattu ase.
Pahoja asioita tapahtuu rikolliselle,
jolla on ladattu ase jonkun ryöstämiseksi.
Siitä voi seurata murha.
Ja seurasikin!
Ammuin hetken mielijohteesta. Ei olisi tarvinnut.
Shafer päätti tavoitella kuolemantuomiota.
Sitä hän halusi.
Hän tunnusti ja pyysi kuolemantuomiota.
Tuomari myöntyi siihen.
Sain käsityksen, että hän halusi pitää ohjaksia.
Hän halusi päättää, mitä tapahtuisi,
ja se oli kova tapa tarttua ohjaksiin.
Oikeudenkäynti oli käsittämättömän turhauttava.
Luulin saavani kuolemantuomion tunnustamalla.
Silloin - saisin myötätuntoa,
ja minut nähtäisiin paremmassa valossa.
Sanonta kuuluu: "Varo, mitä toivot."
Pyysin tuomiota ja sain sen.
Kadun sitä, koska se vaikutti moniin.
Uhrin perhe ei tiennyt, että näin kävisi.
He kuulivat kuolemantuomiosta.
He eivät saaneet puhua oikeudessa.
Kun tässä maassa saa tuomion,
perheen uhri saa kertoa,
miten rikos vaikutti heihin.
He saavat puhua suunsa puhtaaksi. En ollut valmistautunut siihen.
Mutta olin syyllinen murhiin.
Enkä voinut kohdata heitä.
En vain voinut.
Minua hävetti.
Ryöstin uhrit, mutta tajusin sen vasta myöhemmin.
Jos saisin puhua kenelle vain,
haluaisin puhua hänelle.
En pilannut vain uhrin perheen elämää -
ja perheeni elämää. Pilasin hänen elämänsä.
SYYTE: HARKITTU MURHA
DAVID STEINMEYER SAI 11 VUODEN TUOMION
HÄN EI VASTAA HAASTATTELUPYYNTÖIHIN
Jos olisin puhunut heti totta,
hän ei olisi vankilassa.
Hän olisi voinut joutua kuolemanselliin tekoni takia.
En kaivannut toista murhaa.
Sitä se olisi ollut,
mutta pyysin vain anteeksi.
Kirjoitin Robertille.
Kerroin, ettei mikään ole muuttunut -
minun tai perheeni mielestä.
Annoimme hänelle anteeksi.
Lautakunta saa päättää mitä vain,
ja se sopii meille.
Hän ei tajunnut kirjeensä vaikuttavuutta.
Se muutti elämäni.
Muistan, kun sain kirjeen.
Se aloitti prosessin, johon olin pyrkinyt,
mutta kaipasin siihen kannustinta.
Kirje toimi kannustimena.
Hänen osoittamansa ystävällisyys -
sai minut tekemään jotain hyvää.
Ei ole helppoa puhua totta, jos on valehdellut.
Kahden ihmisen murhan tunnustaminen on vielä vaikeampaa.
Onneksi hän kirjoitti minulle.
Onneksi.