Det er svært at gå tilbage
og prøve at beskrive, hvad jeg følte eller tænke.
At kunne sætte mig ind i situationen.
I rigtig lang tid føltes det, som om jeg kiggede på det udefra.
Det var som at se noget på en skærm.
Ikke noget, jeg oplevede.
TEXAS' JUSTITSMINISTERIUM ALFRED D. HUGHES-AFDELINGEN
SIDEN GENINDFØRSLEN AF DØDSSTRAF I USA I 1976
ER MERE END 8.000 MENNESKER BLEVET IDØMT DØDSSTRAF FOR MORD
HER ER HISTORIEN OM DØDSGANG-FANGE #01096142
Mit navn er Miguel Angel Martinez.
Jeg blev kendt skyldig i drab. Og jeg blev idømt dødsstraf.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg gik hen og affyrede et skud, og så et skud til, da jeg kom tæt på.
Hun blev skudt i kinden, og kuglen stoppede i kæben.
Jeg jagtede ham om bag et skrivebord og stak ham omkring 25 gange.
Jeg kunne ikke fatte, at jeg lige havde myrdet nogen.
Det angrer jeg ikke.
Jeg begyndte at stikke fyren på sofaen.
I 1991 BLEV MIGUEL ANGEL MARTINEZ IDØMT DØDSSTRAF
FOR SIN ROLLE I EN GRUSOM FORBRYDELSE
MOTIVET BAG ER ALDRIG RIGTIG BLEVET FORSTÅET
Jeg ser tilbage og mener ikke, at mit liv var så anderledes
end de fleste teenageres.
Jeg gik i skole, mødte folk, ville tage til fester...
Det var...
Det var en ugedag, men jeg tror, at vi havde ferie.
Det var tidligt på eftermiddagen, at jeg så Venegas,
som jeg kendte fra skolen. Jeg havde et fag med ham.
Og han fortalte mig om en fest, som skulle holdes den aften,
og vi skulle mødes med Milo.
Milo Flores. Ham hang jeg ud med.
Jeg kom hjem til ham, og så tog vi til fest sammen.
Venegas var 16 på det tidspunkt. Flores var 17, og jeg var 17.
Milo havde sin egen lejlighed bag sine forældres hus.
Hans far var velhavende. I al fald i mine øjne.
Milo kunne skaffe stoffer i modsætning til mig, hvilket førte os sammen.
For jeg røg marihuana og tog kokain.
Venegas havde en tendens til...
tage en masse stoffer og blive meget udtryksfuld.
Han var ikke en, jeg nødvendigvis brød mig om at hænge ud med.
Det var nok tæt på midnat.
Han var meget opkørt. Han var meget overgearet
og ville lave noget.
Gå ud og smide sten mod en bil eller et hus. Hvad som helst.
Og det var det, der skete.
Der lå ingen årsag bag det.
Der var ingen planlægning eller nogen hensigt
med at tage hen til det her hus.
Milo og jeg havde været der et par gange før.
Og vi havde allerede brugt nøglerne til at komme ind i huset
og stjæle nogle ting, som vi fik narko for.
Jeg kendte personen, som boede der. Han boede alene.
Jeg havde faktisk arbejdet for ham tidligere.
Jeg mødte ham, da jeg var 15 år.
Han viste mig omsorg.
Han så vel en, som havde brug for en far,
eller han så en, som var dårligt stillet, og ville hjælpe.
Jeg fik nøgler til hans hus.
Ved flere lejligheder sov jeg hos ham.
Når vi tog på arbejde næste morgen, kørte han mig.
Så vi besluttede os for at tage hen til huset.
Det skulle være det samme, som vi havde gjort før.
Ingen hjemme, gå ind og stjæle noget,
og det, Venegas var opsat på at gøre...
Han insisterede på, at vi skulle ødelægge noget.
Så vi tog et baseballbat,
en økse og nogle knive med.
Milo satte os af omkring to gader derfra,
så han kunne køre en langsom runde,
så han havde tid nok til at køre rundt og hente os igen.
Det skulle ikke tage ret lang tid.
Da vi kom op til huset,
havde jeg en dårlig mavefornemmelse.
Venegas gik op til huset.
Da han kom tilbage, sagde han, at der var nogen i huset,
hvilket var en overraskelse.
Og... Jeg ville væk.
Jeg tænkte: "Jeg må komme væk herfra."
Alt havde ændret sig. Noget i ham ændrede sig.
Han var på en mission.
Det var ikke at stjæle eller ødelægge noget.
For ham var han på en mission for Satan.
Satan ville have deres sjæle.
Grunden til, at jeg ikke gik...
Jeg var bange for ham.
I min hukommelse virker det, som om alting gik langsomt fra det punkt.
Og jeg kan ikke helt forklare, hvordan det hele forløber,
eller hvor langt der er imellem et minde til det næste.
Men jeg husker at stå over en fyr, som sov på sofaen,
som stod et par meter fra døren.
Jeg ved ikke, hvor gammel han var, eller hvordan han så ud.
Venegas havde øksen.
Og...
Han slog dem. Han slog ham en gang.
Og han havde en kniv, og jeg havde en kniv.
Og han begyndte at stikke fyren på sofaen.
Jeg ved ikke, hvor lang tid det faktisk tog.
Det virkede, som om det skete hurtigt.
Jeg husker den del, hvor Venegas kiggede på mig og sagde, at det var min tur.
Og jeg havde en foldekniv, som jeg foldede ud,
og jeg kiggede på kroppen, som lå der under mig,
og jeg dolkede ham...
og gik min vej.
Jeg gik ud bagerst i huset.
Der var en skydedør ud til haven.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg stod der.
Det har været tid nok til, at da jeg kom tilbage ind,
stod Venegas der.
Det, jeg ikke vidste, var, at mens jeg var udenfor,
havde han dolket endnu en person...
som var på et af værelserne.
Jeg sagde, at jeg ville væk, og...
han bad mig give ham øksen.
Og han gik ned ad gangen og ind i det bagerste værelse.
Jeg så ikke, hvad han gjorde.
Da han kom tilbage, sagde han...
at der var en fyr.
Og at Satan ville have hans sjæl.
Vi tog et fjernsyn, som stod i stuen...
og hans bil.
Og vi kørte hen til Milos hus.
Vi kørte ind på gaden, hvor han skulle vente, men han var der ikke.
Så vi kørte hen til hans hus.
Han bad mig blive, for han ville tale med Milo.
Og han kom tilbage efter noget tid.
Derefter kørte jeg med Venegas. Vi kørte hen til nogle andres huse.
Da jeg kom hjem, var det sent om eftermiddagen.
Og jeg så aldrig Venegas igen.
Jeg husker, at Milo sagde, at han ville tale med mig den aften.
Han frygtede, at Venegas ville sige noget om ham.
Det var sidste gang, jeg talte med Milo, inden jeg blev anholdt.
OFRENE BLEV IDENTIFICERET SOM:
20-ÅRIGE RUBEN MARTINEZ,
14-ÅRIGE DANIEL DUENEZ
BEGGE FRA NUEVO LAREDO I MEXICO
OG JAMES SMILEY, 33
EN RESTAURANTBESTYRER OG BAPTISTPRÆST FRA LAREDO I TEXAS
Tak, Herre, for dine mirakler i vores liv og hjerter.
Herre, fyld os med din ånd i dag, men når prædikenen kommer...
Mit navn er Jay Dickey, og det her er First Baptist Church.
...vi vil lytte til alt, pastor Ben har at sige.
Ingen ville have troet,
at Jim Smiley ville blive overfaldet på den måde.
Vi deler ikke læren med folk.
James, eller Jim, som vi kaldte ham... havde en herlig personlighed
og en god sans for humor og alt den slags.
Jim udførte hjælpearbejde i Nuevo Laredo
på et børnehjem, som han hjalp nogle missionærer med.
Han kørte frem og tilbage
og brugte mange af sine egne ressourcer på det.
Han elskede mennesker, så han var altid involveret
i at hjælpe trængende familier, men også ungdomsgruppen.
Vi havde en ret stor ungdomsgruppe,
og Jim var virkelig involveret i den og andre dele af kirken.
Ingen kunne tro, at sådan noget kunne ske, især for ikke Jim Smiley.
Han ville gøre alt for at hjælpe, hvis man havde brug for det.
Vi mistede tre personer,
som ikke havde nogen grund til at skulle dø.
...som vi tager opofrelsen...
Som kristen skal jeg tro på, at alle kan frelses, men...
Det blev antydet, at der havde været et slags satanistisk ritual først.
Tilgiv os...
Det var en økse.
I Jesu navn vi beder, amen.
Det er ret ekstremt.
Det værste i enhver politiefterforskning er drab,
for man skal efterforske mordet på et menneske.
JESUS TORRES ER VICEPOLITIMESTER HOS LAREDOS POLITI...
I 1991 HAVDE HAN ANSVARET
FOR EFTERFORSKNINGEN AF DET TREDOBBELTE MORD
Jeg drejer til højre her, og så kører vi ned mod huset.
Jeg husker den dag. Jeg var den eneste kriminalassistent på arbejde. Det var nat.
Min bipper gik i gang, så jeg ringede til stationen,
og de fortalte, at politiet var ude ved et hus.
De fandt lig derude, så de bad om en drabsefterforsker.
Her er det.
Jeg kørte op her, og der var flere politibiler med blåt lys,
og den første betjent på stedet fortalte mig, hvad han så i huset.
Så gik jeg ind i huset.
Det, der slog mig, var den vold, der var blevet udøvet for at slå de tre ihjel.
Deres kroppe og hoveder var knust. De var blevet slået og stukket,
og den grad af vold var ufattelig.
Og alle sov åbenbart på det tidspunkt.
Det yngste offer på 14 år
kæmpede nok imod. Der var tegn på værelset,
på at han faktisk kæmpede for sit liv. De to andre ofre blev myrdet, mens de sov.
Endnu en foruroligende detalje... I soveværelset, hvor husejeren blev dræbt,
var et krucifiks blevet vendt på hovedet.
Havde gerningspersonen gjort det
som et tegn på djævletilbedelse, eller var det for at drille? Det anede vi ikke.
Vi så, at der ikke var nogle tegn på indbrud...
INGEN SKADE PÅ DØR
...så gerningsmanden kom ind i huset med en nøgle.
De fleste drab begås af folk, som offeret kender.
Og en af de anklagede, Miguel Martinez,
viste sig at være en tidligere ansat af hr. Smiley, ejeren af huset.
Den anden var Venegas, Miguel Venegas.
Det var de to, der stod bag drabene.
De havde en tredje ven derude
som hjalp dem og lånte dem, hvad vi nu kalder mordvåbnene.
Og det blev et stort problem her...
at den ven var søn af en lokal dommer.
Mit navn er Manuel Flores, og jeg er født i Laredo.
INGEN ADGANG
Jeg har været advokat siden 1975.
20 år som landsretsdommer og fire år som byretsdommer.
Jeg havde aldrig troet, at den slags sager, jeg hørte om,
ville vedrøre mig personligt.
MANUEL 'MILO' AFSLOG AT MEDVIRKE I DOKUMENTAREN
HANS FAR, MANUEL FLORES SR., GIK MED TIL AT TALE PÅ HANS VEGNE
Det var morgen, og jeg gjorde mig klar til arbejdet,
da to betjente bankede på min dør.
Som jeg husker det, sagde de,
at øksen fra mordet i nyhederne
skulle befinde sig i mit hjem.
Jeg var i chok.
Så jeg spurgte min søn:
"Har nogen lånt øksen?" Han svarede ja.
"Hvor er den?" Han sagde: "Den er her ved brændet."
"Hent den."
Jeg gav politiet øksen uden forbehold.
Kom så, Crystal. Dygtig pige.
Så spurgte efterforsker Torres mig,
om han måtte tale med min søn.
Jeg frygtede, at han måske havde været involveret,
og måske havde gjort noget.
Men han forklarede, at han havde været sammen med Martinez i huset,
og Venegas og Martinez dukkede op.
Jeg husker det ikke præcist, men han forklarede, at...
de talte om at smadre et hus
og gøre noget slemt mod nogen,
som lod til at være god, men var ond.
Og politiet spurgte ham: "Hvorfor tog de din kniv,
og hvorfor tog de øksen, som lå ude i carporten?"
Han sagde: "De ville have en pistol, men jeg sagde nej."
"De ville bare smadre et hus, så jeg tænkte ikke yderligere over det.
Jeg ville bare af med dem, for de opførte sig mærkeligt."
Min søn havde adgang til vores pistoler,
og senere hørte jeg, at han løj for dem
og fandt på en historie, så de ikke fik pistolen.
Han er en venlig person, som aldrig ville skade andre.
Efterforsker Torres sagde: "Vi ved, hvad der skete.
De to drenge, som begik mordene,
har tilstået og forklaret, hvordan det skete.
Og baseret på omstændighederne kunne din søn ikke vide, hvad der ville ske."
Han kørte sin vej,
og de sagde også, at de ikke havde fundet på ideen om at myrde nogen.
Det var en ide, Venegas fik, efter de gik ind i huset
og fandt sovende personer, og da de skulle til at gå,
sagde Venegas noget i stil med: "Vi går tilbage og tager deres sjæle."
Men det var kun starten på historien,
for min søn bekræftede, at de havde været i mit hus,
og min søn havde givet dem et lift til området, hvor de begik gerningen.
Da det kom i avisen, gav det anledning til problemer.
Folk gik ud fra, at jeg havde brugt min indflydelse for at redde min søn
fra at blive tiltalt. Intet kunne være mere usandt.
Jeg havde foretrukket, at han var kommet for retten,
og var blevet kendt ikke-skyldig,
for intet kunne bevise hans skyld.
Derfor skal han ikke medvirke her.
Alle tosserne derude
skal ikke udsætte ham for alle de kvaler, han har haft siden 1991.
Han skal bare leve et normalt liv og glemme det. Gid, det ville forsvinde.
DOMHUS
Man får det første opkald.
Man kommer og sikrer beviserne,
sikrer området, og så efterforsker man fra bunden.
O.J. HALE HAR VÆRET EFTERFORSKER FOR STATSADVOKATEN
I LAREDO I NÆSTEN 50 ÅR
HAN VAR CHEFEFTERFORSKER FOR ANKLAGEREN I MARTINEZ-SAGEN
Det er våbnene, som blev brugt.
BEVISKUVERT Hej. Øksen er her.
Det her kalder jeg et håndvåben.
Når man smadrer nogens kranium med den, og blodet sprøjter overalt...
og knoglerne knaser. Det er virkelig håndvåben.
Det kræver en del, og man skal være glad for vold.
Gerningsmændene vidste, hvad de gjorde.
De gjorde det og gik ind på det næste værelse
og gjorde det igen og så videre.
Tankerne fortsætter...
i ens hoved om at gøre noget ondt.
En af gerningsmændene sagde, at djævlen bad ham gå tilbage og tage deres sjæle.
Hvordan kan djævlen være involveret?
Den her sag kan have været igangsat af stoffer,
for de tog åbenbart stoffer,
og man kan få en rus,
som forårsager hallucinationer og måske skaber stemmen.
I det her tilfælde ved jeg det ikke. Man må nok spørge den, der gjorde det.
Hvis man tror på Gud, og Gud tror på djævlen,
så ved man, at djævlen er derude.
SOM 16-ÅRIG VAR MIGUEL VENEGAS FOR UNG TIL AT FÅ DØDSSTRAF
HAN TILSTOD IMOD STRAFNEDSÆTTELSE OG FIK 41 ÅR I FÆNGSEL
DERFOR SKULLE HAN IKKE VIDNE OG HAN HAR ALDRIG TALT OFFENTLIGT OM MORDENE
TEXAS' JUSTITSMINISTERIUM
COFFIELD-AFDELINGEN
MICHAEL-AFDELINGEN
Hvad jeg nu skal til at fortælle jer...
har jeg ikke fortalt nogen.
Pga. prøveløsladelse og folks meninger om mig.
Forvrængningen i mit sind skete, da jeg var syv-otte år.
Som otteårig blev jeg...
overbevist om, at jeg var søn af en djævel.
I Juarez plejede der at være en masse sorte enker,
edderkopperne, I ved nok,
og jeg tænkte, at hvis jeg er en djævels søn,
ville ingen af edderkopperne bide mig.
Jeg fyldte en krukke med sorte enker og tog min trøje af,
lagde mig på jorden og sagde til mine venner: "Jeg er djævlens søn."
Så rystede jeg de sorte enker ud på mit bryst.
Ingen af dem bed mig,
så derfor overbeviste jeg mig selv om, at jeg var djævelens søn.
Det var en fase, jeg var igennem...
og så forsvandt det igen.
SOM 13-ÅRIG FLYTTEDE VENEGAS
FRA JUAREZ I MEXICO TIL LAREDO I TEXAS
Jeg mødte Martinez på andet skoleår i matematiktimen.
Jeg kendte ikke Manuel Flores. Jeg vidste ikke, hans far var dommer.
Det kom frem en aften... Vi havde sniffet en bane.
Og Manuel Flores hentydede,
at han altid skaffede kokainen. Hvilket var sandt.
Han havde penge. Vi havde ingen penge.
Det bryder jeg mig ikke om, at nogen siger.
Jeg vil helst ikke nasse på andre og tage imod ting fra andre.
Så jeg sagde: "Jamen hvad kan vi gøre for dig?
Vi har ingen penge."
Og så havde Martinez tilfældigvis nøgler til det her hus,
og de fandt på, at vi skulle stjæle.
For den her fyr havde åbenbart penge gemt.
For Martinez kendte ham.
Jeg sagde: "Det lyder godt. Det lyder som en plan.
Hvordan får vi skræmt fyren til at give os pengene?"
Manuel Flores sagde: "Jeg har faktisk en pistol."
Og jeg var helt oppe at køre.
Jeg var klar. For jeg ville have mere kokain.
Manuel bad os vente. Og så gik han og kom tilbage
og sagde: "Nå, min far har lagt pistolen i skabet og låst det."
Og jeg sagde: "Jamen så lån mig dine knive."
Han sleb altid sine knive.
Okay?
Jeg sagde: "Vis mig skuret." Så vi gik ud i skuret,
og jeg kiggede, og der var en økse, og der var et boldtræ.
Jeg sagde: "Den tager jeg, og vi tager et boldtræ."
Og jeg sagde: "Hvorfor slår vi ikke bare fyren ihjel?"
Han sagde: "Det gør du jo ikke."
Jeg kommer fra en mandsdomineret kultur. En udfordring er en udfordring.
Jeg havde taget hallucinogener i løbet af dagen.
Og læg så kokain oven i det.
Men jeg vidste stadig, hvad jeg gjorde.
Han gav os et lift og kørte derfra.
Vi gik op til huset og kiggede ind gennem vinduerne,
og jeg så tre fyre derinde.
Nu havde alt ændret sig.
"Vi bør gå." Men det siger jeg, at vi ikke kan.
Og det slår mig, at jeg må slå de tre personer ihjel.
Og så kom jeg i tanker om det med edderkopperne, da jeg var yngre.
Jeg så det som et tegn.
Og jeg sagde: "Flere sjæle til djævlen."
Så vi gik hen til fyren på sofaen, og han sov.
Jeg havde øksen.
Og jeg... tænkte over det.
Men jeg var også høj.
Samtidigt ville jeg opildne mig selv til at gøre det.
Så vågnede fyren.
Han vågnede og kiggede på mig.
Og så faldt han i søvn igen.
Og jeg tænkte: "Djævlen hjælper mig."
Det blev jeg overbevist om.
Jeg slog ham med øksen.
Og så...
Jeg ved ikke, om jeg lod øksen sidde i hans hoved,
eller om jeg lagde den ved siden af, men jeg dolkede ham i brystet.
Martinez sagde, at han kun dolkede ham en gang.
Det ved jeg intet om. Jeg ved ikke, om det var en eller to gange.
Jeg var koncentreret om noget andet.
Jeg tænkte: "Jeg må væk herfra.
Jeg må myrde disse mennesker og komme ud."
Snart så jeg, at Martinez ikke var der mere.
Senere hørte jeg, at han brækkede sig udenfor.
Han kom ind og sagde: "Jeg vil ikke gøre det her."
Jeg sagde: "Gå ikke ud igen, før det her er overstået,
ellers slår djævlen os ihjel." Det havde jeg i tankerne.
Det var, hvad jeg troede.
Jeg sagde...
Jeg sagde: "Bare gå ud til siden. Jeg klarer resten."
Jeg gik ind til knægten. Jeg vidste ikke, han var et barn,
før jeg kom derind og begyndte at dolke ham i maven.
Og jeg hørte hans stemme.
"Hov!" sagde han. Og så var jeg...
Da så jeg, at han var et barn.
Jeg gik ind ved siden af, hvor Smiley sov.
Jeg huggede ham i hovedet med øksen, og...
Og det var det.
Vi fandt ingen penge. Vi tog et fjernsyn, en videomaskine,
små ringe, eller hvad det nu var.
Jeg vendte nogle krucifikser på hovedet.
Og vi tog bilen.
Og jeg var glad. For jeg skulle ikke dø.
Det var...
hovedårsagen til, at jeg gjorde det.
Om det så giver mening for andre. Det gav mening for mig.
Jeg tog tre liv. Det gjorde jeg. Jeg kan ikke lyve.
Jeg kan ikke sige, at jeg ikke gjorde noget så modbydeligt.
Og de 41 år, jeg fik, var kun en løftet pegefinger.
Jeg sagde: "Selvom jeg afsoner al tiden, hvilket jeg nok gør,
selv hvis jeg afsoner hele straffen, kan det ikke betale for et liv."
Jeg kan ikke sige, at der var en grund eller en plan eller en hensigt med at gå ind i det hus.
Jeg kendte personen, der boede der. Han boede alene.
Jeg havde faktisk arbejdet for ham.
Det skulle være det samme, vi havde gjort før.
Ingen hjemme, gå ind og stjæle noget,
men Venegas var opsat på
at begå hærværk og ødelægge noget. Sådan husker... Sådan husker jeg det ikke.
Han har vist selektiv hukommelse. Det har vi alle.
Vi var sammen om det.
Han fandt på, at vi skulle tage ud til huset.
Han vidste, hvad vi skulle. Vi deler skylden.
Uanset om han accepterer det faktum,
eller om han vil påstå, at han troede, jeg lavede sjov...
Nej. Du medvirkede.
Og han nævnte slet ikke noget
eller delte detaljer om sit forhold til hr. Smiley.
Han sagde ikke engang hans navn.
Da vi var i huset, spurgte jeg ham: "Hvem er den fyr?"
"Han er bare en svans." Det sagde han. "Han er en svans."
Smiley var pædofil.
Det fortalte min første advokat mig i al fald.
Og jeg var så ung, så jeg vidste ikke, hvad det var.
Han sagde, at han havde familier, som ville vidne i retten om,
at hr. Smiley havde misbrugt deres børn.
Jeg ved ikke, hvilken slags historie Martinez har fortalt jer,
men han havde boet hos den mand.
Mit navn er Joe Rubio. Jeg var statsadvokat i 20 år her i Webb County.
Jeg var anklageren i drabssagen mod Miguel Angel Martinez.
Der havde været en masse rygter om James Smiley,
men ingen beviser understøttede dem.
Faktisk sagde alle, vi afhørte...
TIDLIGERE STATSADVOKAT WEBB COUNTY
...at de troede på Jim Smiley, og at han var en fantastisk mand.
Jeg ved ikke, om nogen gør det for at være ond. De vil bare sladre.
Og de holder rygterne i live.
At jeg overhovedet skal sige, at han ikke var involveret i uanstændige aktiviteter,
kaster stadig en skygge over ham.
Vi har aldrig set noget bevis på den slags,
andet end at han dedikeret til sin familie, kirken og sit arbejde.
Efter Miguel Angel Martinez fik dødsstraffen,
var han en af yngste anklagede på dødsgangen.
Mod en tilståelse tilbød vi Martinez livstid i fængsel.
Han afslog, så vi måtte for retten.
Der fik han dødsstraffen.
I 2002 BLEV MIGUEL MARTINEZ' DØDSDOM REDUCERET TIL FÆNGSEL PÅ LIVSTID
Vi havde fået en masse oplysninger fra folk.
Jeg besluttede, at selvom vi havde haft succes
med at få ham dømt for drab,
var det ikke rimeligt, at han fik dødsstraf, når hans medtiltalte,
som vi mente bar et større ansvar, ikke kunne få dødsstraf.
Så vi gik med til at reducere hans dom.
De fandt på at stjæle.
Og jeg sagde: "Hvorfor slår vi ikke bare fyren ihjel?"
"Det gør du jo ikke."
Jeg kommer fra en mandsdomineret kultur. En udfordring er en udfordring.
VOTERINGSLOKALE
Jeg vil ikke gætte på, om det skete eller ej.
Det handler nok mere om,
hvor troværdig personen var.
"Hvor længe har du kendt ham?"
Beviserne viser, at der var en masse stofmisbrug og alkohol den dag.
Og ofte siger folk noget,
som de ikke mener. De praler bare.
Jeg tror, at de fik ideen, da de var i huset.
Da Venegas sagde, at djævelen ville have deres sjæle,
gik de tilbage i huset og begik drabene.
Det var nok da, hensigten blev formet.
Flores-knægten var ikke med dem. Han var der ikke.
Sagen kom for en storjury.
De kiggede på beviserne, og de mente, at der var beviser nok
til at sigte Venegas og Martinez, men ikke Milo Flores.
Senere kiggede Texas Rangers på sagen.
FBI kiggede også på den, og ingen kom på en anden konklusion.
Jeg har vist aldrig sagt,
at Milo var specifikt...
ansvarlig for noget.
Det betyder ikke, at han ikke var det.
90 DAGE EFTER SIT FØRSTE INTERVIEW
GIK MIGUEL MARTINEZ MED TIL ENDNU ET INTERVIEW
Jeg har en livstidsdom. Milo fik ingen dom.
Mit perspektiv er, og har været,
at prøve at sidestille, hvad han er ansvarlig for,
med hvad jeg er ansvarlig for.
Jeg prøver at samordne,
hvordan han blev behandlet, og hvordan jeg blev behandlet.
Jeg prøver at finde noget...
noget ligeværd.
Han har vist selektiv hukommelse. Det har vi alle.
Jeg havde taget hallucinogener i løbet af dagen,
men jeg vidste stadig, hvad jeg gjorde.
Jeg tog tre liv. Det gjorde jeg. Jeg kan ikke lyve.
Jeg kan ikke sige, at jeg ikke gjorde noget så modbydeligt.
Og de 41 år, jeg fik, var bare som en løftet pegefinger.
Det er lidt forunderligt...
Jeg vil ikke sige, at jeg er forbavset over,
at du kunne snakke med ham.
Du siger, at Venegas har fundet fred, når han kan tilstå og indrømme.
Nu, efter han har fået en dom på 41 år
for alt, han ikke ville tale om før.
En dom på 41 år. Jeg kunne sige en masse.
Det har jeg ikke. Jeg har en livstidsdom.
Uanset hvad jeg siger,
eller hvordan jeg håndterer det, så er det en realitet.
Du stiller mig bestemte spørgsmål, som ikke overskygger realiteterne.
Så det er ikke rigtig muligt for mig...
at besvare nogle af spørgsmålene som en katarsis for mig,
for der er en realitet, når jeg er gået ud herfra, som jeg må se i øjnene.
De fandt på at stjæle.
For fyren havde gemt nogle penge.
For Martinez kendte ham.
Nej, det er løgn.
Han er enten komplet uvidende, eller også lyver han bare.
Og jeg sagde: "Hvorfor slår vi ikke bare fyren ihjel?"
"Det gør du jo ikke."
Jeg kommer fra en mandsdomineret kultur. En udfordring er en udfordring.
Jeg ved slet ikke, hvor jeg skal begynde.
Jeg har ikke alle svarene.
Jeg ved ikke, hvad de sagde. Jeg var uden for boblen.
Det er derfor,
at meget af det ikke giver mening,
og det er svært at prøve at se tilbage...
og komme med et motiv og en grund til noget, som...
Det ved kun Venegas og Milo.
Det, du har fra din egen efterforskning,
fra dine egne samtaler 25-27 år senere...
Det er måske tæt på sandheden, men aldrig den fulde sandhed.
For nogle vil stadig ikke indrømme,
hvad der er smertefuldt at indrømme. Og det er en realitet.
De talte om at smadre et hus
og gøre noget slemt mod nogen,
som lod til at være god, men var ond.
Hvad betyder det?
Det er tydeligt, hvad det betyder.
Spørgsmålet er: "Hvad er 'slemt'?"
Der er stadig nogle ting, som...
som jeg personligt ikke helt har bearbejdet.
Jeg har bearbejdet det nok til at kunne komme videre,
så det ikke er...
et anker om min hals.
Men det... Men det er en lang kæde, og ankeret hænger der stadig.
I så mange år virker det,
som om min måde at bearbejde det på har været
at sætte mig selv til side og tænke på...
de andre indblandede og på en måde...
acceptere, at hvad der sker med mig...
er en bagatel.
Og det kan jeg godt håndtere.
EFTER NEDSÆTTELSEN AF MIGUEL MARTINEZ' DØDSDOM
HAR HAN KUNNET ANMODE OM PRØVELØSLADELSE SIDEN 2006
HVER GANG HAN HAR MØDT PRØVELØSLADELSESNÆVNET,
HAR HAN FÅET AFSLAG GRUNDET FORBRYDELSENS ALVOR