Când eram copil, bunicul meu a adus acasă o pușcă.
Îmi amintesc ce mi-a trecut prin cap.
„La naiba, viața ar fi mult mai ușoară dacă aș ucide-o, să termin odată cu asta.”
Dar a fost doar un gând.
A fost doar un gând.
ÎN PREZENT, PESTE 160.000 DE UCIGAȘI SUNT ÎNCHIȘI ÎN ÎNCHISORILE AMERICANE.
PESTE 20.000 DINTRE EI ERAU ADOLESCENȚI LA MOMENTUL COMITERII INFRACȚIUNII.
Aș vrea să pot să-mi zic să nu o fac.
Să fac orice altceva, dar nu acel lucru.
Nu-mi place că a afectat mulți oameni în multe moduri negative.
Mai ales pe Ashley.
ACEASTA E POVESTEA DEȚINUTEI #02313973
ȘI A DEȚINUTULUI #02097700
Moartea victimei noastre mă apasă foarte tare.
Nici în ziua de azi nu am trecut peste întâmplarea aceea.
Dar nu sunt un ucigaș,
deși e o etichetă pe care va trebui să o port pentru tot restul vieții.
Cu toții putem fi periculoși.
Oamenii zic: „Ești un monstru.”
Nu zic că sunt nevinovat.
Am ucis pe cineva cu sânge rece.
SUNT UN UCIGAȘ
INOCENȚĂ PIERDUTĂ
Când îți bate cineva la ușă după miezul nopții,
ceva nu e în regulă.
Soția mea era îngrijorată.
Acum dacă mă gândesc, avea dreptate.
Când am deschis ușa, am văzut un tânăr și o tânără.
Erau înfrigurați și uzi până la piele.
Mi-au zis că au avut probleme cu mașina.
Le-am zis că îi duc eu câțiva kilometri până în locul unde mergeau.
Ce s-a întâmplat după aceea mi-a depășit puterea de înțelegere.
FOTOGRAFII DE LA LOCUL FAPTEI
Nu mi-aș fi imaginat că erau capabili de așa ceva.
Sunt Ashley Morrison și am fost condamnată la de 30 de ani de închisoare.
Aveam 17 ani când am fost arestată.
Sunt Christian Sims.
Am o sentință de 35 de ani pentru omor calificat.
Am fost arestat la 16 ani.
CHRISTIAN SIMS ȘI ASHLEY MORRISON AU FOST CONDAMNAȚI ÎMPREUNĂ
PENTRU UCIDEREA ÎN 2014 A LUI ANNIE LOIS SIMS.
Viața m-a încercat din plin.
A fost prea mult.
Nu mai suportam.
Fiecare cedează la un moment dat. Cred că aceea a fost limita mea.
Când mă gândesc la ce a fost,
am o senzație de pierdere foarte puternică
și îmi pun întruna aceeași întrebare:
„Cum ar fi fost dacă...”
ÎN 2008, ASHLEY MORRISON S-A MUTAT ÎMPREUNĂ CU FAMILIA
ÎN ORAȘUL PARIS, TEXAS.
BINE AȚI VENIT ÎN CENTRUL ISTORIC
Ne-am mutat în Texas când eu aveam 11 ani.
Era un oraș mic.
Unii locuiesc acolo de generații.
La școala la care am învățat,
eram tăcută și timidă.
Eram foarte nesigură pe mine.
Da, probabil că eram o tocilară.
Am fost hărțuită.
Dar orchestra mi-a dat un scop.
Am ajuns lider la secția mea.
Aproape toți prietenii mei erau în orchestră.
CHRISTIAN SIMS S-A ALĂTURAT ORCHESTREI LA UN AN DUPĂ ASHLEY.
Eu și Christian cântam la clarinet.
La început, a fost foarte distant.
Nu vorbea cu nimeni și nu avea prieteni.
Mi-a plăcut misterul care îl înconjura.
Dădea impresia
unei persoane care nu e... care e aproape de neatins.
Nimeni nu știa nimic despre el.
Asta m-a atras mai mult la el.
În adolescență, eram destul de introvertit.
Locuiam cu bunicii și, dacă e să fiu sincer, detestam asta.
Nu era deloc plăcut.
Bunica mea nu era...
Cum să spun?
Era foarte strictă.
S-a străduit din răsputeri
să distrugă multe prietenii pe care le-am legat.
Așa că nu mi-am permis să mă apropii de oameni.
M-am distanțat intenționat.
Dar Ashley m-a făcut să mă simt acceptat.
Eram în clasa a șasea când am cunoscut-o.
Ea era în clasa a șaptea.
Era o fată drăguță.
Nu știu dacă asta înseamnă chimie.
A fost amuzant. Aveam un fel de rivalitate.
Mi-a trimis niște mesaje, și așa a început totul.
Pe măsură ce ne-am apropiat,
Christian mi-a spus că fusese adoptat de bunicii lui,
fiindcă acasă nu îi era bine, părinții lui nu puteau avea grijă de el.
De aceea nu simțea niciodată că e acasă.
Mi-a spus despre bunicii lui și că nu era prea fericit.
Nici eu nu aveam cea mai bună relație cu mama.
El m-a făcut să simt că, în sfârșit, cunoscusem un om care mă înțelege.
A fost plăcut să mă simt înțeleasă pe deplin
măcar o dată în viață.
Cred că acela e momentul în care m-am îndrăgostit de el.
Eram obsedați unul de celălalt.
Privind în urmă, nu eram eu însămi, ci eram o extensie a lui.
Nu conta ce voiam, ce credeam.
Numai el conta. Iar mie îmi plăcea asta.
Ne-am aprins destul de repede.
Ne vedeam în fiecare zi.
Poate fiindcă mă îndrăgostisem sau cine știe de ce,
mi-am deschis sufletul, m-am apropiat de ea,
am discutat cu ea subiecte pe care nu le mai discutasem cu nimeni.
Cu siguranță, asta ne-a apropiat și mai mult.
Căutam o consolare în celălalt.
Într-o seară, m-am certat urât cu mama.
Primul impuls a fost să-i spun lui Christian.
El m-ar fi protejat, mi-ar fi fost alături.
Ne-am întâlnit și am inventat o poveste ca el să se poată muta cu mine.
Am crezut că mă va putea proteja.
ÎN OCTOMBRIE 2014,
CHRISTIAN S-A MUTAT CU ASHLEY LA PĂRINȚII ACESTEIA.
CEI DOI AVEAU 16 ȘI 17 ANI.
La început, a fost grozav.
Însă nu am știut de problemele lui psihice
până când nu s-a mutat cu mine și familia mea.
Nu cred că am înțeles exact situația.
Se înfuria foarte tare din nimicuri.
Se supăra în preajma surorilor mele,
mai ales lângă cea mai mică, în vârstă de trei ani pe atunci.
Avea arme în casă, pe care le adusese cu el.
Din cauza asta, era înfricoșător.
La început a fost grozav.
Evident, nu o mai aveam pe cap pe bunica să-mi facă viața un iad.
Dar, cu cât trecea timpul, cu atât lucrurile mergeau mai prost.
Mi se părea că totul se prăbușea, că era din ce în ce mai rău.
Și voiam să scap de toate.
Brusc, mi-am zis: „Îmi bag picioarele! Plec.”
I-am zis lui Ashley: „Nu știu dacă vii cu mine, dar eu plec.”
Ea a zis: „Vin cu tine.”
I-am spus...
Adică...
Oricum, a decis să vină cu mine.
Aveam un plan. Trebuia să fugim împreună.
Chestii tipice de adolescenți.
Dar s-a transformat în altceva.
A spus că vrea să-și omoare bunicii și să fure tot ce aveau.
Apoi să ne trăim viața fără reguli sau autorități.
Nu voiam asta.
L-am crezut? Nu chiar.
Îmi amintesc că, în acel moment, nu mai eram fericită alături de el.
El a adus vorba de familia mea, mi-a amenințat familia.
A zis: „Dacă elimin motivul pentru care n-ai veni cu mine,
atunci o să mergi cu mine sigur.”
Nu-l interesa nimic.
În acel moment, nu mai conta dacă îl credeam sau nu,
fiindcă nu voiam să-mi asum riscul
de a nu crede că e capabil de așa ceva și de a mă înșela.
Sincer, nu mai știu cum a început ziua.
Îmi amintesc că făceam bagajele,
iar mama a intrat în dormitor și m-a întrebat ce se petrece.
Eu plângeam și îi spuneam:
„Trebuie să plec de aici. Ne mutăm. Plecăm.”
Când să ies pe ușă, mama m-a împins afară.
Mi-a luat cheile și telefonul.
Nu aveam de gând să mă întorc. O terminasem cu familia aceea.
IMEDIAT DUPĂ MIEZUL NOPȚII DE 17 DECEMBRIE 2014,
ASHLEY ȘI-A PĂRĂSIT CASA ȘI A PLECAT CU CHRISTIAN.
Am pornit la drum pe jos.
Era noapte.
Am mers mult timp.
Am ajuns la o casă.
Am bătut la ușă și am întrebat dacă ne poate duce undeva.
Acel om ne-a adus cu mașina
până în apropierea casei bunicilor lui Christian.
PUȚIN DUPĂ RĂSĂRIT,
CEI DOI S-AU APROPIAT DE CASA MĂTUȘII LUI CHRISTIAN,
CARE LOCUIA ÎN APROPIERE.
AU GĂSIT PROPRIETATEA NEOCUPATĂ.
Ne-am dus la mătușa mea.
Ușa era încuiată.
Am scos plasa de țânțari, am deschis geamul și am intrat.
Am căutat prin casă și am găsit arma.
Am verificat cartușele și le-am pus la loc pe țeavă.
I-am zis lui Ashley: „Mă întorc în 15 minute. Așteaptă aici.”
Și am plecat.
CHRISTIAN A LUAT PUȘCA ȘI A MERS LA CASA BUNICILOR LUI.
A LĂSAT-O PE ASHLEY SINGURĂ.
M-am dus la casa bunicilor mei.
Am văzut-o pe bunica în casă.
Am luat niște pietre de pe alee
și le-am aruncat într-o cadă din spate, ca să o fac să iasă afară.
Nu știu, frate. E prea...
Așadar, a ieșit. Când s-a uitat la mine, am tras.
Am mers la ea.
Încă tremura.
M-am gândit: „Ar putea fi încă în viață.”
I-am mai tras un glonț în ceafă.
„Am făcut-o lată.”
Asta mi-a trecut prin cap atunci. „Am făcut-o de oaie.”
„Ce-am făcut?”
DUPĂ CE ȘI-A ÎMPUȘCAT BUNICA, CHRISTIAN S-A ÎNTORS LA ASHLEY.
Când s-a întors, era transfigurat.
Am știut că ceva nu era în regulă chiar în acel moment.
Agita arma, zicând: „Grăbește-te! Ia lucrurile, urcă în mașină.”
Țipa la mine, fiindcă nu mă mișcam repede.
Eram confuză.
Mi-a zis că își ucisese bunica.
Nu cred că am înțeles exact
nici în primul moment, nici în momentele care au urmat.
Îmi spusese, dar, așa cum am zis, nu-l crezusem.
Nu știu în ce moment creierul meu a decis să se închidă
în timpul tuturor acestor evenimente.
Era o realitate pe care nu voiam să o înfrunt.
Ce zicea el, eu executam fără ezitare.
Nu m-am gândit să mă salvez.
Nu știu de ce nu m-am gândit să fac asta.
CEI DOI AU FURAT MAȘINA BUNICII LUI CHRISTIAN ȘI AU FUGIT.
DUPĂ PATRU ORE,
BUNICUL LUI CHRISTIAN ȘI-A GĂSIT SOȚIA MOARTĂ.
ASHLEY ȘI CHRISTIAN AU FOST ARESTAȚI A DOUA ZI.
PARCURSESERĂ PESTE 320 KM, PÂNĂ LA UN MOTEL DIN OKLAHOMA.
I-am spus unui polițist că e doar vina mea, că ea nu e implicată.
Sincer vorbind, ea e un spectator nevinovat.
Ea...
cu siguranță nu merită să fie închisă pentru greșeala mea.
Nu există cuvinte pentru a descrie cum e să te trezești într-o dimineață
știind că ai stat lângă un criminal în autobuzul școlar.
Și în ziua de azi, mi-e greu să înțeleg.
Dar sunt convins
că, dacă nu era Ashley, nu s-ar fi întâmplat acest lucru.
Sunt Eric Shelton
și am fost coleg de școală cu Ashley Morrison și Christian Sims.
ORCHESTRA ERIC SHELTON - EUFONIU
Îl știu pe Christian de 12 sau 13 ani.
L-aș descrie pe Christian ca fiind o persoană retrasă.
Se vedea că e un copil foarte inteligent.
Era deștept și studios.
Nu era foarte sociabil.
Era clar că Christian se lupta cu niște demoni din trecutul lui.
Dar a luat note bune la școală
și îți dădeai seama vorbind cu el că are un viitor,
avea un plan, urmărea un țel.
Ashley era cu un an mai mare decât mine și Christian.
La liceu, o diferență de un an e uriașă.
Dinamica puterii din cuplul lor era clară: el săruta pământul pe care călca ea.
Dacă ea i-ar fi zis să sară de undeva,
nu doar că o făcea, dar o și întreba cu ce să se îmbrace când se aruncă.
E greu să știi ce se întâmplă într-o casă.
Evident, nu știu exact situația.
Dar am văzut cum era relația lor.
Ce voia ea, aia se făcea.
Dar când se întâmplă ceva rău, ca în cazul acesta,
ceva sancționabil,
ea zice că nu a avut niciun fel de implicare.
Mie mi se pare evident.
TRIBUNALUL ȚINUTULUI LAMAR
De la început, am privit acest caz
ca pe unul cu doi subiecți.
Dar mi-a fost dificil să înțeleg de ce s-a întâmplat acel lucru.
Nu vedeam niciun motiv clar.
Sunt Jill Drake.
Eram procuror districtual adjunct în ținutul Lamar, Texas,
când a fost comisă această crimă.
Am fost implicată de la început în caz.
Când am fost sunată și am aflat că era vorba de familia Sims,
am zis cu toții: „Christian Sims a fost victimă într-un caz anterior.”
Am început să-mi amintesc detalii.
Christian fusese victimă într-un caz de abuz asupra unui copil
în anul 2006.
A fost un caz oribil.
Iubitul mamei lui îl abuzase fizic și, posibil, sexual pe Christian Sims
când acesta avea opt ani.
Mama s-a cuplat cu un tip.
Îl chema Anthony Trenton Barbour, îmi amintesc.
E greu să vorbesc despre asta.
Se poate spune că era dement.
S-au întâmplat mai multe lucruri,
bătăi, lucruri de genul ăsta.
Mi-era frică tot timpul și urinam în pat,
iar ca remediu, el lua un cârlig de rufe
și îmi prindea cu el organele genitale.
Era un gest de natură sexuală.
Ca procuror în cazuri de abuz,
mi-e greu să-l aud pe Christian povestind ce i s-a întâmplat,
știind că unele detalii sunt adevărate.
Sufăr auzindu-l.
Acest copil a trecut printr-o situație oribilă.
ÎN 2007, BIROUL LUI JILL DRAKE L-A ADUS ÎN INSTANȚĂ
PE ANTHONY BARBOUR, ZIS „TRENT”, PENTRU ABUZ ASUPRA UNUI COPIL.
A FOST CONDAMNAT LA 20 DE ANI DE ÎNCHISOARE.
CHRISTIAN A FOST DAT ÎN GRIJĂ BUNICILOR.
Bunicii lui erau o familie cunoscută și foarte respectată.
Au făcut tot ce au putut. I-au oferit un cămin.
Dar copilul acesta avea să sufere de stres posttraumatic.
Va trebui să se ocupe de aceste probleme tot restul adolescenței sale.
Am sperat că, în familia Sims, înconjurat de iubire,
va primi ajutor.
M-am mutat cu bunicii mei.
Scuzați limbajul, îmi bag picioarele! O să vorbesc despre asta.
Nu vorbim de rău despre morți,
dar bunica a fost cea mai rea și cea mai toxică persoană din viața mea.
Bunica mea m-a abuzat psihic, fizic și sexual.
Venea la mine noaptea târziu.
Făcea cam același lucru ca Trent,
dar în loc să mă bată, îmi provoca durere în alte moduri.
Îmi răsucea organele genitale.
Dădea dovadă de foarte mult sadism.
Era mai rea decât Trent.
A fost foarte interesant.
E prima dată când aud acuzații de acest fel.
Nu-mi place să desconsider o persoană care spune că a fost abuzată.
Aș spune că nu sunt sigură că cred toate astea.
Dacă bunica lui ar fi făcut ceva care să-l determine să o ucidă,
ar fi fost important pentru el să-i spună avocatului la proces.
CAZUL LUI CHRISTIAN SIMS NU A FOST JUDECAT LA TRIBUNAL.
EL A PLEDAT VINOVAT, FIIND CONDAMNAT LA 35 DE ANI DE ÎNCHISOARE.
E șocant să-l aud pe Christian spunând că bunica lui l-a abuzat.
Dacă s-ar fi aflat acest lucru,
cu siguranță am fi investigat și am fi luat asta în considerare.
Asta facem noi. Procurorii caută dreptatea.
Dar el scos arma și a împușcat-o în obraz,
a împușcat-o direct în față.
În opinia mea,
e o modalitate prin care vrea să se simtă mai bine,
fiind închis pentru uciderea ei.
ÎN MEMORIA LUI ANNIE LOIS SIMS
A fost cea mai bună mamă care ar putea exista.
Era foarte generoasă și iubitoare.
Faptul că Christian spune că mama l-ar fi tratat urât
e strigător la cer.
Practic, e un cuțit înfipt în inimă,
un cuțit înfipt în spate.
Părinții mei au făcut atâtea pentru tine, iar tu așa reacționezi?
Sunt Laurie Geer,
iar Annie Lois Sims a fost mama mea.
Aici e o poză cu mama și tata.
Probabil că tocmai ieșiseră de la biserică.
Aici e mama în bucătărie.
Da...
Aș vrea să o pot suna să-i cer sfaturi despre gătit.
Când părinții mei l-au luat pe Christian,
au fost convinși că era ceea trebuiau să facă.
E absolut imposibil ca mama să-l fi tratat urât.
Nu a fost așa și nu sunt lucruri pe care ea le-ar fi făcut vreodată.
L-au crescut la fel ca pe mine și pe fratele meu.
El trecuse printr-o situație oribilă,
iar ei au încercat să-i ofere ajutorul și consilierea necesare.
I-au oferit un cămin stabil și plin de iubire
ca un element suplimentar de susținere.
Nu a existat nimic de care să aibă nevoie și să nu fi primit.
Am aflat despre Ashley când au mers împreună la bal.
Am văzut pozele.
Se vede din poză că o plăcea mult.
Dar când a apărut Ashley, Christian s-a schimbat complet.
A devenit rebel și certăreț,
avea manifestări de acest gen.
Nu cred că Christian ar fi făcut așa ceva
dacă nu ar fi întâlnit-o pe Ashley și nu ar fi avut o relație cu ea.
O urăsc pe Ashley Morrison.
Nu trebuie să urăști, dar o urăsc.
Sunt convinsă că Ashley e la fel de vinovată ca Christian.
Sunt absolut convinsă.
S-a gândit că poate face ce vrea,
fără să trebuiască să suporte consecințele.
Știam că Ashley și-a schimbat declarația.
Cred că e foarte manipulatoare.
DEPARTAMENTUL DE SIGURANȚĂ PUBLICĂ AL STATULUI TEXAS
DUPĂ ARESTARE,
ASHLEY MORRISON A FOST INTEROGATĂ DE MAI MULTE ORI DE POLIȚIE.
Mereu, la un interogatoriu, speri să obții cel mai bun rezultat.
Speram ca Ashley, la interogatoriu,
să-mi spună tot adevărul despre cele întâmplate
și să-mi răspundă la toate întrebările.
Dar obțin vreodată ce vreau? Nu.
Sunt Stacy McNeal.
Sunt ranger al statului Texas în orașul Paris.
Când am cunoscut-o pe Ashley,
prima impresie a fost
că arăta ca orice liceană de 17 ani.
Poate că era puțin imatură.
Vorbea foarte liber și deschis
și a ales să vorbească cu mine fără ca avocatul ei să fie prezent.
A negat că avea cunoștință în acel moment că bunica lui Christian era moartă.
A declarat că Christian nu avea pușcă când a plecat din casă.
Ashley spunea:
„Sunt doar iubita lui săracă și speriată
și m-am temut că Christian avea să facă ceva familiei mele
dacă nu îi cântam în strună.”
DUPĂ DOUĂ SĂPTĂMÂNI, MCNEAL A INTEROGAT-O DIN NOU PE ASHLEY.
La al doilea interogatoriu,
a încercat să arate că nu e implicată în nicio infracțiune,
dar, în realitate, a arătat și mai mult că e implicată.
La al doilea interogatoriu a schimbat multe informații esențiale.
A recunoscut că l-a ajutat pe Christian să încarce o pușcă.
A fost prima dată când a recunoscut că Christian avea o armă când a plecat.
Apoi Ashley a recunoscut că Christian îi spusese
că voia să meargă la reședința acestora și să-i ucidă pe Mike și pe Annie Sims.
N-a spus nimănui, n-a luat măsuri,
n-a făcut nimic ca să prevină fapta.
Lucrau împreună pentru a comite această infracțiune.
E clar că ai participat. Ești inculpată. Ești o criminală.
LA 12 MARTIE 2015,
ASHLEY MORRISON A FOST ACUZATĂ DE UCIDEREA LUI ANNIE LOIS SIMS
ÎN TEMEIUL „LEGII PARTICIPANȚILOR” DIN DREPTUL TEXAN.
Ați putea zice: „Nu mă poți acuza de omor decât dacă sunt persoana care a tras.”
În Texas, dacă ajuți în vreun fel la comiterea unei infracțiuni,
ești și tu autor.
Tu ai făcut-o, indiferent dacă ai tras sau nu.
Am fost convinși că Ashley l-a ajutat pe Christian
înainte, în timpul comiterii crimei și după aceea.
ASHLEY A NEGAT PARTICIPAREA VOLUNTARĂ LA CRIMĂ
ȘI A REFUZAT RECUNOAȘTEREA VINOVĂȚIEI.
LA 24 IULIE 2017, CAZUL SĂU A AJUNS ÎN INSTANȚĂ.
Una dintre probele esențiale de la proces
au fost mesajele text dintre Ashley Morrison și Christian Sims.
Sunt mesaje schimbate în 16 decembrie 2014,
cu două zile înainte de crimă.
Christian: „Mă duc la bunicii mei și le iau tot ce au.
Trebuie să începem devreme.”
Ashley: „Da, fără mașină și fără bani.”
Christian: „Câte mi-au făcut bunicii!”
Ashley: „Da, așa e.”
Christian: „Putem merge diseară.”
Ashley: „Nu știu dacă mă lasă mama să plec.
Mai ales dacă se implică și tata.”
Christian: „Îl ucid pe taică-tu.”
Ashley: „Bine.”
Ca urmare a acestor mesaje,
a fost foarte clar pentru noi că plănuiau să plece,
că voiau să-i jefuiască pe bunici
și urmau să ucidă pe oricine ar fi fost nevoie.
E totul scris acolo.
- „O să-l ucid pe taică-tu.” - „Bine.”
Ce-a fost asta?
A participat direct.
Am spus că sunt nevinovată fiindcă nu am simțit că sunt vinovată.
Am crezut că adevărul va ieși la iveală
și că vor vedea...
Că mă vor înțelege.
Și...
că totul se va rezolva și voi putea merge acasă.
Dar mi s-a spus că, din cauză că nu l-am denunțat
înainte de incident, după ce mi-a zis ce vrea să facă,
eram la fel de vinovată ca și cum aș fi tras,
chiar dacă nu apăsasem eu pe trăgaci.
Nu știam că a fost în stare să-și omoare bunica.
Adică, îmi vorbise despre asta,
dar, așa cum am zis, nu l-am crezut.
Înțeleg că am vorbit despre tot felul de lucruri,
dar sunt doar răbufniri ale cuiva care era furios și rănit.
Ce fată de 17 ani ar crede
că iubitul ei de 16 ani chiar ar face așa ceva?
Cine s-ar aștepta la asta?
DUPĂ DOUĂ ZILE, JURAȚII AU DECIS CĂ ASHLEY E VINOVATĂ DE OMOR.
A FOST CONDAMNATĂ LA 30 DE ANI DE ÎNCHISOARE,
CU DOAR CINCI ANI MAI PUȚIN DECÂT CHRISTIAN SIMS.
Sincer, mi se pare o nedreptate.
În opinia mea, când mă gândesc la ce a fost,
nu cred că puteam face ceva ca să o salvez.
O aud pe Ashley spunând că i se pare că s-a făcut o nedreptate.
Dar am pus-o sub acuzare, și a fost condamnată.
Asta e realitatea.
Ashley Morrison rescrie în mintea ei ceea ce s-a întâmplat
ca să poată trăi cu ea însăși.
Mie mi se pare o scuză.
E ceva ce alege să spună acum ca să se simtă mai bine,
știind că a plecat de bunăvoie cu el.
La proces, procurorii au spus
că Ashley Morrison a participat la crimă dincolo de orice îndoială rezonabilă.
Dar principala probă care mă preocupă e declarația lui Christian Sims.
„E doar vina mea. Ea n-a avut de-a face cu asta.”
IMEDIAT DUPĂ CONDAMNARE, ASHLEY MORRISON A FĂCUT APEL.
Sunt Roland Mosher și sunt avocat în statul Texas.
Reprezint pârâții în procese penale și m-am ocupat de apelul lui Ashley.
Cred că se poate considera
că Ashley a participat la acțiunile lui Christian Sims.
Nu a chemat poliția.
Nu a refuzat să se urce în mașină cu el.
L-a însoțit.
Dar există destule dovezi că Ashley a fost forțată.
În aplicarea Legii participanților, e esențială participarea benevolă.
Iar dacă ești constrâns, nu participi de bunăvoie.
În esență, procuratura a susținut că Ashley, o fată de 17 ani,
nu s-a străduit din răsputeri
să-l contrazică pe iubitul ei sau să se opună acestuia,
un tip instabil emoțional și hotărât să ucidă, aspect demonstrabil.
Dar când iubitul tău nebun vine la ușa ta și spune:
„O să plec, iar tu vii cu mine. O să omor oameni azi”,
e foarte rezonabil să te gândești că, dacă îl superi cu ceva
sau dacă familia ta îl supără,
ei vor fi următorii uciși.
ÎN MARTIE 2019, ASHLEY MORRISON A FĂCUT APEL
CONTRA SENTINȚEI PRIMITE.
I S-A ACORDAT DREPTUL LA UN NOU PROCES.
Chris e persoana responsabilă de această faptă,
nu Ashley.
Oamenii o defăimează pe Ashley
în parte fiindcă i se atribuie o intenție.
Nu cred că e deloc așa.
Sunt Rycke Marshall și sunt psiholog clinician.
Am evaluat-o pe Ashley Morrison
și am permisiunea ei pentru a discuta despre acest caz.
M-am întâlnit cu Ashley de patru ori, în total, 12 ore.
A fost prietenoasă, dar era traumatizată.
Avea un comportament copilăresc în unele privințe.
E o persoană care poate fi ușor manipulată.
Ca adolescent, un interogatoriu la poliție fără avocat
e înfricoșător.
Nu există un echilibru al puterii.
Nu mi se pare deloc surprinzătoare schimbarea declarației ei.
Chris a zis:
„Aș putea să-ți omor ambii părinți
și să fac să pară o crimă urmată de sinucidere.”
Ei i s-a părut o amenințare reală.
N-a avut de ales decât să plece.
Planul a fost al lui Chris.
Au fost acțiunile lui și gândurile lui.
Nu a fost ceva ce voia ea.
Detest să văd că cineva e tratat incorect.
Și cred că ar avea șanse să obțină un rezultat diferit
dacă ar fi judecată din nou.
Din păcate, asta nu s-a întâmplat.
LA ȘAPTE LUNI DE LA APEL,
ASHLEY A RENUNȚAT LA ACEST DREPT ȘI A PLEDAT VINOVATĂ.
LA 4 MARTIE 2020,
A FOST CONDAMNATĂ A DOUA OARĂ LA 30 DE ANI DE ÎNCHISOARE.
Am pledat vinovată în cel de-al doilea proces,
fiindcă eram vinovată.
Și sunt vinovată.
Indiferent de starea mea de spirit,
indiferent de faptul că familia mea fusese amenințată,
indiferent de toate astea, am avut de ales.
Aș fi putut alege să încerc să-l opresc. Aș fi putut alege să cer ajutor.
Îmi asum responsabilitatea pentru alegerile mele.
Nu știu dacă aș fi putut împiedica ceva,
dar o parte importantă din mine își dorește să fi încercat.
LA TREI LUNI DUPĂ PRIMUL INTERVIU,
ASHLEY MORRISON A FOST DE ACORD SĂ RĂSPUNDĂ LA ALTE ÎNTREBĂRI.
Am fost condamnată din nou la 30 de ani.
Sincer vorbind, pare o nedreptate, căci nu eu am comis crima.
Acesta e punctul meu de vedere.
Asta pot să spun, văzând cum îmi scapă viața printre degete.
Dar acum am șansa să spun adevărul.
La interogatoriile poliției, eram îngrozită.
Dar îmi amintesc foarte clar că-mi ziceam:
„Nu m-ar crede dacă le-aș spune ce s-a întâmplat cu adevărat.”
Am vrut să pară mai frumos.
Dar îmi doresc să fi spus adevărul de la început,
fiindcă va exista mereu o îndoială: „Care a fost de fapt adevărul?”
Când am interogat-o pe Ashley,
între primul și al doilea interogatoriu, a modificat multe informații esențiale.
A recunoscut că l-a ajutat pe Christian să încarce o pușcă.
Apoi Ashley a recunoscut că Christian îi spusese
că voia să-i ucidă pe Mike și pe Annie Lois Sims.
Nu am fost acasă la bunicii lui.
Nu eu am comis omorul.
În opinia mea, nu l-am ajutat să încarce pușca.
Erau niște cartușe pe jos.
Mi-a zis să le ridic, să le număr și să i le dau.
Asta e tot ce am făcut.
Evident, privind în urmă,
n-aveam cum să nu înțeleg că voia să facă rău cuiva, nu?
Asta crede toată lumea.
În același timp, nu crezi că cineva e capabil de așa ceva,
mai ales o persoană iubită, cineva de care ești îndrăgostită.
A fost foarte clar că Ashley l-a ajutat pe Christian
înainte, în timpul comiterii crimei și după aceea.
Urmau să ucidă pe oricine ar fi fost nevoie.
Christian: „O să-l ucid pe tatăl tău.” Ashley: „Bine!”
„O să-l omor pe tatăl tău.” „Bine.”
Ce-a fost asta?
E participant direct.
Mesajele alea arată oribil, înțeleg asta.
Înțeleg cât de rău arată, văzute din exterior.
Dar eu știu că nu-l luam în serios pe Christian.
Când ziceam „bine” în felul acela,
spuneam de fapt: „Da, bine, cum zici tu.”
Nu l-am luat în serios.
Dar situația a devenit serioasă.
Cu siguranță regret
că nu am încercat să împiedic acel lucru.
Dacă aș putea spune ceva familiei Sims, le-aș spune,
chiar dacă nu rezolvă nimic, că îmi pare sincer rău.
În același timp,
nu pot să-mi asum responsabilitatea pentru fapta lui.
Da, trebuie să fiu la închisoare pentru implicarea mea.
Da.
Dar trebuia oare să primesc 30 de ani pentru implicarea mea?
Nu.
Fiindcă cel care a apăsat pe trăgaci,
cel care a plănuit totul, a primit doar 35 de ani.
ȘI CHRISTIAN SIMS A FOST DE ACORD SĂ RĂSPUNDĂ LA ALTE ÎNTREBĂRI.
Mi-am împușcat bunica fiindcă m-a bătut și m-a molestat când eram mic.
N-aș fi făcut-o pentru niciun alt motiv.
Dar nu a existat niciun plan.
Vă spun sincer, sunt o persoană extrem de inteligentă.
Nu vreau să par un nenorocit sau ceva de genul ăsta,
dar dacă aș fi plănuit toate astea, s-ar fi întâmplat cu totul altfel.
Există un motiv pentru care n-am menționat abuzul.
Nu m-am gândit că voi fi crezut.
Faptul că Christian spune că mama l-ar fi tratat urât
e strigător la cer.
Ea nu ar fi făcut niciodată așa ceva.
Practic, e un cuțit înfipt în inimă, un cuțit înfipt în spate.
Părinții mei au făcut atâtea pentru tine,
iar tu așa reacționezi?
N-am ce să fac sau să spun ca să conving oamenii.
Nu erau acolo. N-au trecut prin asta.
Sincer să fiu,
nu am remușcări că a murit acea persoană.
Merita să pățească ceva mult mai rău.
Urăsc doar faptul că eu am fost prostul care a ucis-o.
Nu pot spune ce gândea Ashley atunci.
Cred că v-a spus o parte de adevăr
la grămadă cu multe minciuni.
Spune că era speriată de mine și altele de genul ăsta.
Am tratat-o ca pe o prințesă.
Nu i-am făcut rău niciodată.
N-am obligat-o să facă nimic.
Subtitrarea: Dan Ilioiu