Kun olin lapsi, isoisäni toi kotiimme haulikon.
Muistan, mitä ajattelin ihan ensiksi.
"Hitto, elämä olisi paljon helpompaa, jos vain tappaisin tuon naisen."
Mutta se oli vain ajatus.
YHDYSVALTOJEN VANKILOISSA ON TÄLLÄ HETKELLÄ YLI 160 000 MURHAAJAA
HEISTÄ YLI 20 000 TEKI RIKOKSENSA TEINI-IKÄISENÄ
Voisinpa palata ajassa estämään tekoni.
Käskisin itseäni tekemään ihan mitä tahansa muuta.
Harmittaa, että tekoni on vaikuttanut negatiivisesti niin moniin,
varsinkin Ashleyyn.
TÄMÄ ON VANGIN 02313973 TARINA
JA VANGIN 02097700
Uhrimme menehtyminen painaa mieltäni raskaasti.
Enkä ole päässyt tapahtuneesta täysin yli tähänkään päivään mennessä.
Mutta en oikeasti ole murhaaja.
Minun pitää kantaa sitä leimaa koko loppuikäni.
Me kaikki voimme olla vaarallisia.
Minua sanotaan hirviöksi.
En väitä olevani syytön.
Murhasin juuri miehen kylmäverisesti.
VIATTOMAN ELÄMÄN LOPPU
Kun joku koputtaa ovellesi puolenyön jälkeen,
jokin on pielessä.
Vaimoni oli huolissaan.
Ja kun mietin sitä nyt, hän oli varmaan oikeassa.
Kun avasin oven, siellä seisoi nuoripari.
He olivat kylmissään ja märkiä.
He kertoivat, että heidän autossaan oli vikaa.
Sanoin, että vien heidät parin kilometrin päähän heidän määränpäähänsä.
En vieläkään ymmärrä sitä, mitä sen jälkeen tapahtui.
KUVIA RIKOSPAIKALTA
En osannut kuvitella, että he pystyisivät sellaiseen.
Olen Ashley Morrison, ja sain 30 vuoden vankilatuomion.
Olin 17, kun minut pidätettiin.
Olen Christian Sims. Sain 35 vuoden tuomion ensimmäisen asteen murhasta.
Olin 16, kun minut pidätettiin.
CHRISTIAN SIMS JA ASHLEY MORRISON TUOMITTIIN
VUONNA 2014 TAPAHTUNEESTA ANNIE LOIS SIMSIN MURHASTA
Olen joutunut kestämään elämässäni paljon.
Se oli vain liikaa.
En kestänyt enää.
Jokaisella on katkeamispisteensä, ja se taisi olla minun.
Näin jälkikäteen päällimmäisenä on valtava menetyksen tunne.
Ja aina se kysymys: "Entä jos?"
VUONNA 2008 ASHLEY MORRISON MUUTTI PERHEENSÄ KANSSA PARISIIN, TEXASIIN
TERVETULOA PARISIN HISTORIALLISEEN KESKUSTAAN
Muutimme Texasiin, kun olin 11.
Se oli pikkukaupunki.
Jotkut ovat asuneet siellä sukupolvien ajan.
Koulussa, jossa kävimme,
olin aina hyvin hiljainen ja ujo.
Olin hyvin epävarma.
Taisin olla eräänlainen nörtti.
Minua kiusattiin.
Mutta orkesteri antoi elämälleni tarkoituksen.
Pääsin jopa oman ryhmäni johtajaksi.
Lähes kaikki ystäväni olivat orkesterissa.
CHRISTIAN SIMS LIITTYI KOULUN ORKESTERIIN VUOTTA MYÖHEMMIN KUIN ASHLEY
Tapasin Christianin, koska soitimme molemmat klarinettia.
Aluksi hän oli hyvin etäinen.
Hän ei puhunut kellekään, eikä hänellä ollut ystäviä.
Pidin siitä salaperäisyydestä.
Hänestä sai sen vaikutelman, että hän on -
hyvin vaikeasti lähestyttävä, koska kukaan ei tiennyt hänestä mitään.
Se veti minua puoleensa.
Teininä olin aika introvertti.
Asuin isovanhempieni luona, ja suoraan sanottuna vihasin sitä.
Se ei ollut kivaa.
Isoäitini ei ollut kovin...
Kuinka sanoisin tämän?
Hän oli erittäin ankara.
Rehellisesti sanottuna hän tuhosi useita ystävyyssuhteita, joita olin muodostanut.
En tehnyt lähempää tuttavuutta kenenkään kanssa,
koska halusin eristäytyä tarkoituksella.
Mutta Ashley sai minut tuntemaan itseni hyväksytyksi.
Olin kuudennella luokalla, kun tapasin Ashleyn. Hän oli seitsemännellä.
Hän oli nätti tyttö.
En tiedä, voisiko sitä kutsua kemiaksi.
Se oli hauskaa. Kilpailimme keskenämme.
Hän laittoi minulle tekstarin, ja siitä se alkoi.
WILLIAM P. HOBBYN VANKILA
Kun opin tuntemaan hänet, Christian kertoi minulle,
että hänen isovanhempansa olivat adoptoineet hänet.
koska hänen omat vanhempansa eivät pystyneet huolehtimaan hänestä.
Siksi hän tunsi olevansa aina ulkopuolinen.
Hän kertoi minulle isovanhemmistaan ja siitä, ettei ollut onnellinen.
Minulla ja äidillänikään ei ollut ihan paras suhde.
Christianin seurassa minusta tuntui, että joku vihdoin ymmärsi minua.
Oli ihanaa tuntea, että joku ymmärsi minua kerrankin.
Luulenpa, että sillä hetkellä rakastuin häneen.
Olimme toistemme pauloissa.
Nyt tajuan, etten ollut edes oma itseni vaan pikemminkin hänen jatkeensa.
Hänen tarpeensa ja ajatuksensa olivat etusijalla, ja se sopi minulle ihan hyvin.
Välillämme kipinöi aika nopeasti.
Näimme toisiamme joka päivä.
Koska rakastuin, päästin hänet lähelleni.
Meistä tuli läheisiä. Kerroin hänelle asioita, joista en puhunut muille.
Hyvin todennäköisesti se lähensi meitä.
Yritimme hakea lohtua toisistamme.
Eräänä iltana minulla ja äidilläni oli paha riita.
Halusin heti kertoa siitä Christianille,
koska hän olisi tukenani.
Sepitimme yhdessä tarinan, jotta pääsimme muuttamaan yhteen.
Luulin, että hän voisi suojella minua.
LOKAKUUSSA 2014 CHRISTIAN MUUTTI ASHLEYN KOTIIN
HE OLIVAT 16 JA 17.
Aluksi se oli mahtavaa.
En tiennyt hänen mielenterveydestään ennen kuin hän muutti kotiimme.
En tainnut ymmärtää tilannetta ihan täysin.
Hän raivostui pienistä asioista.
Hän suuttui siskoilleni,
varsinkin nuorimmalle, joka oli silloin vasta kolmivuotias.
Hän toi taloon mukanaan aseita.
Se teki tilanteesta pelottavan.
Alussa se meni hienosti.
Isoäitini ei enää tehnyt elämästäni helvettiä.
Mutta mitä enemmän aikaa kului, sitä enemmän tuli mutkia matkaan.
Ja kaikki tuntui menevän vain pahempaan suuntaan.
Halusin vain päästä pois siitä.
Ja yhtäkkiä päätin: "Vitut tästä. Minä lähden."
Sanoin Ashleylle: "En tiedä, haluatko tulla mukaani, mutta minä lähden."
Hän sanoi haluavansa mukaani. Sanoin hänelle...
No...
Joka tapauksessa hän päätti tulla mukaani.
Suunnitelmamme oli karata yhdessä.
Tyypillinen teinien juttu.
Mutta suunnitelma muuttui.
Hän sanoi, että haluaa tappaa isovanhempansa, varastaa heiltä kaiken -
ja aloittaa oman elämän. Ei sääntöjä, ei viranomaisia.
En hyväksynyt sitä.
Uskoinko häntä? En oikeastaan.
Mutta muistan vain, etten ollut silloin enää onnellinen hänen kanssaan.
Mutta hän alkoi uhkailla perhettäni.
Hän sanoi: "Jos poistan sen syyn, mikset tule mukaani,
niin sitten lähdet mukaani joka tapauksessa."
Siinä vaiheessa ei ollut väliä, uskoinko häntä vai en,
koska en halunnut ottaa sitä riskiä,
etten uskoisi hänen pystyvän sellaiseen, mutta olisinkin väärässä.
En oikeasti muista, miten se päivä alkoi.
Muistan pakanneeni laukkujani.
Äitini tuli huoneeseeni ja kysyi, mitä on meneillään.
Muistan itkeneeni ja kertoneeni hänelle,
että minun on pakko päästä kotoa pois ja että olemme lähdössä.
Kun olin ulko-ovella, äitini työnsi minut ulos. Hän otti avaimeni ja puhelimeni.
Siihen perheeseen ei ollut enää paluuta.
KESKIYÖN JÄLKEEN 17. JOULUKUUTA 2014 -
ASHLEY LÄHTI KODISTAAN CHRISTIANIN KANSSA
Lähdimme kävelemään. Oli yö.
Kävelimme kauan.
Päädyimme lopulta talolle...
Koputimme oveen ja pyysimme kyytiä.
Mies vei meidät Christianin isovanhempien talon liepeille.
AAMUNKOITTEESSA NUORIPARI LÄHESTYI CHRISTIANIN LÄHISTÖLLÄ ASUVAN TÄDIN TALOA
TALO OLI TYHJILLÄÄN
Menimme tätini luo. Ovi oli lukossa.
Rikoin hyttysverkon ja avasin ikkunan. Menimme sisään.
Pengoin taloa ja löysin aseen.
Tarkistin patruunat ja laitoin ne takaisin.
Sanoin Ashleylle: "Palaan vartin päästä. Odota täällä."
Sitten lähdin.
CHRISTIAN OTTI KIVÄÄRIN JA KÄVELI ISOVANHEMPIENSA TALOLLE
HÄN JÄTTI ASHLEYN ODOTTAMAAN
Menin isovanhempieni luo.
Näin isoäitini sisällä.
Poimin pihatieltä kiviä.
Heitin niitä takapihan pesusoikkoon, jotta saisin hänet tulemaan ulos.
En tiedä. Tämä on...
Joten...
Hän tuli ulos. Kun hän katsoi minua, ammuin.
Kävelin hänen luokseen. Hän tärisi yhä.
Tuumin, että hän saattoi elää vielä. Niinpä ammuin häntä takaraivoon.
"Mokasin." Se tuli ensimmäiseksi mieleeni.
"Mitä olenkaan tehnyt?"
ISOÄITINSÄ AMMUTTUAAN CHRISTIAN PALASI ASHLEYN LUO
Hän palasi ja oli maaninen.
Tiesin heti sillä hetkellä, että jokin oli vialla.
Hän heilui aseen kanssa ja sanoi: "Hae tavaramme ja mene autoon."
Hän huusi minulle, kun en ollut kyllin nopea.
Olin ymmälläni.
Hän kertoi tappaneensa isoäitinsä.
En usko ymmärtäneeni sitä täysin heti sillä hetkellä -
tai edes vähän sen jälkeen.
Hän kertoi siitä minulle, mutten oikeasti uskonut häntä.
En tiedä, millä hetkellä aivoni lopettivat toimintansa sen kaiken keskellä.
Se oli kuin todellisuutta, jota en halunnut kohdata.
Tein epäröimättä kaiken, mitä hän käski.
En ajatellut, että olisin pelastanut itseni.
En tiedä, miksi se ei tullut koskaan mieleeni.
NUORIPARI VARASTI CHRISTIANIN ISOÄIDIN AUTON JA PAKENI
NELJÄ TUNTIA MYÖHEMMIN CHRISTIANIN ISOISÄ LÖYSI VAIMONSA KUOLLEENA
TÄYNNÄ
ASHLEY JA CHRISTIAN PIDÄTETTIIN SEURAAVANA PÄIVÄNÄ
HE OLIVAT AJANEET YLI 320 KILOMETRIÄ MOTELLIIN OKLAHOMAAN
Sanoin heti poliisille, että syy on kokonaan minun eikä Ashleyn.
Rehellisesti sanottuna hän on vain viaton sivustakatsoja tässä kaikessa.
Hän...
Hänen ei pitäisi lusia vankilassa minun virheeni takia.
En osaa kuvailla, miltä tuntuu,
kun saa herättyään tietää istuneensa murhaajan vieressä koulubussissa.
Sitä on yhä vaikea ymmärtää.
Mutta uskon, että jos Ashley ei olisi kuvioissa, tätä ei olisi tapahtunut.
Olen Eric Shelton. Kävin koulua Ashley Morrisonin ja Christian Simsin kanssa.
Olen tuntenut Christianin 12-13 vuotta.
Kuvailisin Christiania sulkeutuneeksi.
Hänestä huomasi, että hän oli tosi älykäs.
Hän oli fiksu ja ahkera.
Hän ei vain ollut kovin seurallinen.
Christianilla oli selvästikin ongelmia menneisyytensä kanssa.
Mutta hän sai koulussa hyviä arvosanoja,
ja hänellä tuntui selvästi olevan tulevaisuudensuunnitelmia.
Ashley oli vuoden vanhempi kuin Christian ja minä.
High schoolissa vuoden ikäero on valtava.
Heidän valtadynamiikkansa oli sellainen, että Christian jumaloi Ashleya.
Christian olisi hypännyt kalliolta hänen käskystään -
ja kysynyt vielä ensiksi, mitä pitää pukea päälle.
On vaikea sanoa, mitä suljettujen ovien takana tapahtuu, koska en voi tietää.
Mutta näin, millainen heidän suhteensa oli.
Ashleyn sana oli laki.
Mutta sitten kun tapahtuukin jotain tällaista pahaa ja rangaistavaa,
Ashley väittää, ettei hänellä ole siihen osaa eikä arpaa.
Se pistää silmään.
LAMARIN PIIRIKUNNAN OIKEUSTALO
Pidimme tätä alusta saakka tapauksena,
johon liittyy kaksi henkilöä.
Mutta minun oli vaikea käsittää, miksi näin tapahtui.
Selkeää motiivia ei mielestäni ollut.
Olen Jill Drake. Olin apulaispiirisyyttäjä Lamarin piirikunnassa, Texasissa,
kun tämä murha tapahtui.
Olen ollut mukana tapauksessa alusta asti.
Kun meille soitettiin ja kuulimme, että kyseessä oli Simsin perhe,
sanoimme: "Voi luoja, Christian Sims. Hän oli uhri aiemmassa tapauksessa."
Tavallaan muistikuvat alkoivat palailla.
Christian oli joutunut pahoinpitelyn uhriksi 2006.
Se oli kamala tapaus.
Äidin poikaystävä oli pahoinpidellyt ja ehkä hyväksikäyttänyt Christiania,
kun Christian oli kahdeksanvuotias.
Äitini tapaili jotain tyyppiä.
Hänen nimensä oli Anthony Trenton Barbour.
Siitä on vaikea puhua.
Hän oli hullu.
Tapahtui kaikenlaista. Pahoinpitelyjä ja sellaista.
Pelkäsin, että kusen sänkyyni.
Hänen parannuskeinonsa siihen oli ottaa pyykkipoika -
ja laittaa se minun sukuelimiini.
Kai sitä voisi kutsua seksuaaliseksi.
Lasten hyväksikäytön syyttäjänä minun on hyvin vaikea kuunnella -
Christianille tehtyjä asioita, joista tiedän osan todeksi.
Oikein sattuu, kun kuulen tuollaista.
Tämä lapsi oli kamalassa tilanteessa.
VUONNA 2007 JILL DRAKEN TOIMISTO SYYTTI ANTHONY BARBOURIA LAPSEN PAHOINPITELYSTÄ
HÄNET TUOMITTIIN 20 VUODEKSI VANKEUTEEN
JA CHRISTIAN SIJOITETTIIN ISOVANHEMPIENSA HUOSTAAN
Hänen isovanhempansa olivat hyvin tunnettuja ja arvostettuja.
He tekivät parhaansa ja antoivat pojalle kodin.
Mutta tällä lapsella oli traumaperäinen stressihäiriö.
Hänen oli käsiteltävä noita asioita koko nuoruutensa ajan.
Toivoimme, että Simsien rakastavassa kodissa hän saisi tarvitsemaansa tukea.
Muutin siis isovanhempieni luo.
Anteeksi kielenkäyttöni, mutta lienee ihan vitun sama kertoa siitä.
Kuolleista ei saisi puhua pahaa,
mutta isoäitini oli ehdottomasti pahin ja vihamielisin tapaamani ihminen.
Hän pahoinpiteli henkisesti, fyysisesti ja seksuaalisesti.
Hän tuli luokseni myöhään illalla ja teki aika lailla samoin kuin Trent,
mutta hakkaamisen sijaan hän aiheutti kipua muilla tavoin.
Hän tarttui ja väänsi minua sukuelimistä.
Hän teki todella sadistisia juttuja.
Paljon pahempia kuin Trent.
Sehän oli mielenkiintoista.
Tämä on ensimmäinen kerta, kun kuulen tuollaisia syytöksiä.
En haluaisi suhtautua varauksella, kun joku kertoo joutuneensa pahoinpidellyksi.
En ole varma, uskonko tuota.
Jos isoäiti olisi tehnyt jotain, mikä sai Christianin tappamaan hänet,
niin hänen olisi pitänyt kertoa siitä asianajajalleen oikeudenkäynnissä.
CHRISTIAN SIMSIN TAPAUS EI MENNYT OIKEUTEEN
HÄN MYÖNSI SYYLLISYYTENSÄ JA SAI 35 VUODEN VANKEUSTUOMION
On järkyttävää kuulla Christianin sanovan, että isoäiti pahoinpiteli häntä.
Jos tuo olisi tullut ilmi,
olisimme varmasti tutkineet sitä ja ottaneet sen huomioon.
Niin me teemme. Syyttäjät etsivät oikeutta.
Mutta hän osoitti isoäitiään aseella ja ampui tätä suoraan kasvoihin.
Vaikuttaa siltä, että hän haluaa löytää omaa oloaan parantavat perusteet siihen,
että hän on vankilassa isoäitinsä tappamisesta.
Äitini oli paras äiti, jonka voi koskaan saada.
Hän oli lämminsydäminen ja rakastava.
Christianin väitteet siitä, että äitini olisi kohdellut häntä kaltoin,
ovat pöyristyttäviä.
Tämä on jälleen yksi puukonisku sydämeen.
Puukotus selkään.
Vanhempani tekivät kaiken hänen puolestaan, ja sitten hän reagoi näin.
Olen Laurie Geer.
Äitini oli Annie Lois Sims.
Tässä on kuva äidistäni ja isästäni.
Kuva on varmaan otettu heti kirkon jälkeen.
Tuossa äitini on keittiössä.
Voisinpa soittaa hänelle tänään ja kysyä kokkausvinkkejä.
Kun vanhempani ottivat Christianin luokseen,
he olivat täysin varmoja, että heidän oli tehtävä niin.
Eikä äitini olisi missään nimessä kohdellut häntä kaltoin.
Hän ei ollut sellainen, eikä hän olisi koskaan tehnyt sellaista.
He kasvattivat Christianin samoin kuin veljeni ja minut.
Mutta hän oli kokenut kamalia.
He yrittivät järjestää Christianille apua ja opastusta -
sekä tarjota vakaan ja rakastavan kodin,
joka myös tarjoaisi hänelle tukea.
Hän sai kaiken, mitä tarvitsi.
Ensimmäistä kertaa kuulin Ashleysta, kun he menivät tanssiaisiin yhdessä -
ja näin valokuvat.
Kuvastakin huomaa, että Christian todellakin piti hänestä.
Mutta kun Ashley tuli kuvioihin, Christian muuttui täysin.
Hänestä tuli kapinoiva, riidanhaluinen -
ja kaikkea sellaista.
En vain usko, että Christian olisi tehnyt mitään tällaista,
jos hän ei olisi ollut suhteessa Ashleyn kanssa.
Vihaan Ashley Morrisonia.
Ketään ei saisi vihata, mutta häntä vihaan.
Uskon, että Ashley on yhtä syyllinen kuin Christian. Sataprosenttisesti.
Hän luuli voivansa tehdä, mitä halusi.
Ja ettei hänen tarvitsisi vastata seurauksista.
Tiesin, että Ashley oli muuttanut kertomustaan.
Hän on hyvin manipuloiva.
TEXASIN YLEISEN TURVALLISUUDEN OSASTO
PIDÄTYKSEN JÄLKEEN POLIISI KUULUSTELI ASHLEY MORRISONIA USEITA KERTOJA
Aina kun menee kuulustelemaan, toivoo parasta lopputulosta.
Kun kuulustelin Ashleya, toivoin, että hän kertoisi -
sataprosenttisen totuuden tapahtuneesta ja vastaisi kaikkiin kysymyksiini.
Mutta saanko koskaan haluamani? En.
Olen Stacy McNeal Texasin poliisista. Asemapaikkani on Paris, Texas.
Kun tapasin Ashleyn,
hän vaikutti tavalliselta 17-vuotiaalta koululaiselta.
Ehkä vielä vähän lapselliselta.
Hän puhui hyvin avoimesti -
ja hän päätti puhua kanssani, vaikka hänen asianajajansa ei ollut läsnä.
Hän kiisti tuolloin tienneensä, että Christianin isoäiti on kuollut.
Hänen lausuntonsa mukaan Christianilla ei ollut kivääriä talolta lähtiessään.
Ashley sanoi olevansa pelokas tyttöystävä,
joka pelkäsi, että Christian tekisi jotain hänen perheelleen,
jos hän en lähtisi tämän mukaan.
KAKSI VIIKKOA MYÖHEMMIN STACY MCNEAL KUULUSTELI ASHLEYA TOISEN KERRAN
Toisessa kuulustelussa hän yritti välttää sotkemasta itseään rikokseen.
Mutta oikeastaan hän sotki itsensä siihen vain pahemmin.
Hän kertoi tärkeitä tietoja eri tavalla toisessa kuulustelussa.
Hän myönsi auttaneensa Christiania lataamaan kiväärin.
Silloin hän myönsi ensi kerran, että Christianilla oli lähtiessään ase.
Sitten Ashley myönsi Christianin kertoneen hänelle -
aikovansa mennä talolle tappamaan Mike ja Annie Lois Simsin.
Hän ei kertonut kellekään eikä tehnyt mitään estääkseen sen.
He tekivät tämän rikoksen yhteistuumin.
Olet varmasti mukana tässä. Olet syytetty. Olet murhaaja.
12. MAALISKUUTA 2015 ASHLEY MORRISONIA SYYTETTIIN -
ANNIE LOIS SIMSIN MURHASTA TEXASIN "OSAPUOLTEN LAIN" NOJALLA
Hän saattoi ajatella, ettei voi saada murhasyytettä,
koska ei ollut ampuja.
Jos Texasissa auttaa rikoksen tekemisessä millään tavalla, on päätekijä.
Teit sen, painoit liipaisinta tai et.
Uskoimme, että Ashley Morrison auttoi Christiania -
ennen rikosta, sen aikana ja sen jälkeen.
ASHLEY MORRISON KIISTI OSALLISUUTENSA JA KIELTÄYTYI SYYTESOPIMUKSESTA
24. HEINÄKUUTA 2017 HÄNEN TAPAUSTAAN KÄSITELTIIN OIKEUDESSA
Oikeudenkäynnissä avaintodisteita olivat -
Ashleyn ja Christianin toisilleen lähettämät tekstiviestit.
Nämä tekstiviestit on lähetetty 16. joulukuuta 2014,
eli kaksi päivää ennen murhaa.
Christian: "Ryöstän isovanhempani putipuhtaiksi.
Meidän on aloitettava varhain."
Ashley: "Joo, ilman autoa tai rahaa."
Christian: "Ellei oteta isovanhemmiltani."
Ashley: "Aivan."
Christian: "Sen voi tehdä tänään."
Ashley: "En tiedä, päästääkö äitini minut. Varsinkin jos isä sekaantuu asiaan."
Christian: "Vitut heistä. Tapan isäsi."
Ashley: "Okei."
Näiden tekstiviestien perusteella -
meille oli selvää, että he aikoivat lähteä, ryöstää isovanhemmat -
ja tappaa ne, jotka piti heidän mielestään tappaa.
Kaikki on tässä.
"Tapan isäsi." -"Okei."
Mitä tuo oli?
Ashley on osallinen.
En tunnustanut syyllisyyttäni, koska en tuntenut olevani syyllinen.
Luulin, että totuus tulisi ilmi -
ja että he näkisivät, millainen oikeasti olen.
Ja että kaikki järjestyisi ja pääsisin kotiin.
Mutta koska en tehnyt Christianista ilmoitusta ennen hänen tekoaan,
kun hän kertoi aikeistaan, olin yhtä syyllinen kuin ampuja,
vaikken painanutkaan liipaisinta.
En tiennyt, että hän pystyisi oikeasti tappamaan isoäitinsä.
Hän oli kertonut minulle,
mutta kuten sanoin, en uskonut häntä.
Ymmärrän asiat, joista olimme puhuneet,
mutta se oli vain vihaisen ja loukatun ihmisen raivoamista.
Millainen 17-vuotias tyttö ajattelisi,
että hänen 16-vuotias poikaystävänsä tekisi sen oikeasti?
Kuka voisi odottaa sellaista?
VALAMIEHISTÖ TOTESI ASHLEYN SYYLLISEKSI MURHAAN
HÄN SAI 30 VUODEN VANKILATUOMION
VAIN VIISI VUOTTA VÄHEMMÄN KUIN CHRISTIAN SIMS
Minusta se on vähän epäreilua.
Koska kun mietin sitä nyt jälkeenpäin,
en olisi voinut tehdä mitään pelastaakseni hänet.
Kuulin Ashleyn sanovan, että hänestä tämä on epäreilua.
Mutta nostimme syytteen ja hänet tuomittiin.
Ei siinä ole sen kummempaa.
Nyt Ashley Morrison vain kirjoittaa tapahtumia mielessään uudelleen,
jotta hän voi elää itsensä kanssa.
Hän nyt vain selittää jotain, mitä hän voi sanoa tässä vaiheessa,
jotta häntä ei kalvaisi niin paljon se, että hän oli mukana omasta tahdostaan.
Syyttäjät sanoivat oikeudenkäynnissä,
että ilman varteenotettavaa epäilystä Ashley Morrison oli osallinen rikokseen.
Mutta avaintodiste, josta olen huolissani, on Christian Simsin lausunto.
"Tein sen yksin. Hän ei liittynyt siihen."
ASHLEY MORRISON VALITTI VÄLITTÖMÄSTI TUOMIOSTAAN
Olen Roland Mosher. Toimin asianajajana Texasin osavaltiossa.
Olen rikosoikeuden puolustusasianajaja. Työskentelin Ashleyn valituksen parissa.
Tietyssä mielessä Ashleyn voi yhdistää Christian Simsin tekoihin.
Hän ei soittanut poliisille.
Hän ei kieltäytynyt menemästä autoon. Hän lähti Christianin mukaan.
Mutta on tarpeeksi näyttöä siitä, että Ashley pakotettiin.
Osapuolten lain kannalta on tärkeää, että henkilö on mukana omasta tahdostaan.
Pakotettu henkilö ei ole.
Tässä tapauksessa Ashley, 17-vuotias tyttö,
ei valinnut toista reittiä ja ollut eri mieltä -
tunne-elämältään epävakaan ja murhanhimoisen poikaystävänsä kanssa.
Mutta jos hullu poikaystäväsi tulee ovelle ja sanoo -
"minä lähden, sinä tulet mukaani ja murhaan tänään ihmisiä",
niin on järkevää päätellä, että jos sinä tai perheesi ärsytätte häntä jotenkin,
olette seuraavia uhreja.
MAALISKUUSSA 2019 ASHLEY MORRISON VALITTI TUOMIOSTAAN ONNISTUNEESTI
HÄNELLE MYÖNNETTIIN UUSI OIKEUDENKÄYNTI
Tässä asiassa vastuussa on Chris.
Ei Ashley.
Luulen, että kun ihmiset mustamaalaavat Ashleya,
se johtuu osittain siitä, että hänen oletetaan toimineen harkitusti,
mutta en usko, että se pitää paikkansa.
Olen Rycke Marshall, kliininen psykologi.
Tein arvioinnin Ashley Morrisonista.
Minulla on Ashleyn lupa keskustella tästä tapauksesta.
Tapasin Ashleyn neljä kertaa yhteensä 12 tunnin ajan.
Hän oli ystävällinen, mutta traumatisoitunut.
Joiltakin osin hän oli miltei lapsenmielinen.
Hän on helposti manipuloitavissa.
Kun nuori joutuu poliisin kuulusteltavaksi ilman asianajajaa,
tilanne on hänelle pelottava.
Tilanne ei ole tasapuolinen.
Minusta ei ole yllättävää, jos hänen kertomuksensa muuttui.
Chris sanoi:
"Voisin tappaa molemmat vanhempasi -
ja saada sen näyttämään murhalta ja itsemurhalta."
Uhka tuntui Ashleysta todelliselta, joten hänen oli pakko lähteä mukaan.
Kyse oli Chrisin suunnitelmasta, teoista ja ajatuksista.
Ashley ei halunnut sellaista.
En pidä siitä, että ihmistä kohdellaan epäreilusti.
Uskon, että Ashleylla voisi hyvinkin saada toisenlaisen lopputuloksen,
jos hän pääsisi vielä oikeuteen.
Mutta valitettavasti niin ei käynyt.
SEITSEMÄN KUUKAUDEN KULUTTUA VALITUKSESTA -
ASHLEY LUOPUI OIKEUDENKÄYNNISTÄ JA TUNNUSTI SYYLLISYYTENSÄ
4. MAALISKUUTA 2020 HÄN SAI TOISTAMISEEN 30 VUODEN VANKILATUOMION
Tunnustin syyllisyyteni toisen oikeudenkäynnin aikana,
koska olin syyllinen.
Ja olen syyllinen.
Vaikka mielentilani oli mikä oli -
ja perhettäni uhkailtiin,
minulla oli kuitenkin vaihtoehto.
Olisin voinut yrittää pysäyttää hänet. Olisin voinut hakea apua.
Otan vastuun valinnoistani.
En tiedä, olisinko voinut estää sen.
Mutta toivon, että olisin edes yrittänyt.
KOLME KUUKAUTTA ENSIMMÄISEN HAASTATTELUN JÄLKEEN -
ASHLEY SUOSTUI VASTAAMAAN LISÄKYSYMYKSIIN
Sain 30 vuoden tuomion uudelleen.
Se tuntuu epäoikeudenmukaiselta, koska en tehnyt murhaa.
Puhun omasta näkökulmastani.
Puhun siitä, että näen elämäni lipuvan ohitseni.
Mutta nyt on minun tilaisuuteni kertoa totuus.
Kun poliisi kuulusteli minua, olin kauhuissani.
Mutta muistan hyvin selvästi ajatelleeni,
etteivät he uskoisi, jos kertoisin, mitä oikeasti tapahtui.
Halusin esittää asiat paremmassa valossa.
Kunpa olisin puhunut totta alusta asti,
koska nyt se totuus kyseenalaistetaan.
Kun kuulustelin Ashleya,
hän kertoi tärkeitä tietoja eri tavalla toisessa kuulustelussa.
Hän myönsi auttaneensa Christiania lataamaan kiväärin.
Sitten Ashley myönsi Christianin kertoneen hänelle -
aikeistaan tappaa Mike ja Annie Lois Sims.
En käynyt hänen isovanhempiensa luona.
En tehnyt murhaa.
Mielestäni en auttanut häntä lataamaan kivääriä.
Maassa oli paljon patruunoita.
Hän halusi, että kerään ja lasken ne hänelle.
Tein vain sen.
Kun ajattelen asiaa nyt,
en voinut tietää, että hän aikoo vahingoittaa jotakuta.
Kaikki luulevat niin, mutta pitää ottaa huomioon,
ettei sitä usko kenenkään pystyvän moiseen,
etenkään jonkun, jota rakastaa.
Oli hyvin selvää, että Ashley Morrison auttoi Christiania -
ennen rikosta, sen aikana ja sen jälkeen.
He olivat valmiita tappamaan.
Christian: "Tapan isäsi."
Ashley: "Okei."
"Tapan isäsi." -"Okei."
Mitä tuo oli?
Ashley on osallinen.
Nuo tekstarit näyttävät kamalilta. Ymmärrän sen.
Ymmärrän, kuinka pahalta tämä näyttää ulkopuolisesta.
Mutta vastasin noin, koska en ottanut Christiania tosissani.
Kun sanoin hänelle "okei", tarkoitin, etten välittänyt hänen puheistaan.
En ottanut häntä vakavasti.
Mutta siitä tuli vakavaa.
Minua todellakin kaduttaa,
kun en yrittänyt estää tapahtunutta.
Jos voisin sanoa jotain Simsin perheelle, sanoisin,
että vaikka tämä ei hyvitä mitään, olen aidosti pahoillani.
Mutta en voi ottaa vastuuta siitä, mitä Christian teki.
Minuun pitääkin olla vankilassa, koska olin osallinen rikokseen.
Kyllä.
Mutta ansaitsinko osallisuudestani 30 vuoden tuomion?
En.
Koska mies, joka painoi liipaisinta ja suunnitteli teon, sai vain 35 vuotta.
MYÖS CHRISTIAN SIMS SUOSTUI VASTAAMAAN LISÄKYSYMYKSIIN
Ammuin isoäitini, koska hän pahoinpiteli ja hyväksikäytti minua, kun olin lapsi.
En olisi muuten tehnyt sitä.
Mutta ei ollut mitään suunnitelmaa.
Olen uskomattoman älykäs ihminen.
En halua näin sanoessani kuulostaa kusipäältä,
mutta jos olisin suunnitellut teon, olisin tehnyt sen ihan eri tavalla.
En kertonut pahoinpitelyistä,
koska luulin, ettei minua uskottaisi.
Christianin väitteet siitä, että äitini olisi kohdellut häntä kaltoin,
ovat pöyristyttäviä.
Hän ei olisi koskaan tehnyt mitään sellaista.
Tämä on jälleen yksi puukonisku sydämeen.
Puukotus selkään.
Vanhempani tekivät kaiken hänen puolestaan, ja sitten hän reagoi näin.
En voi sanoa mitään, mikä vakuuttaisi ketään.
Kukaan muu ei joutunut kokemaan sitä.
Rehellisesti sanottuna en kadu sitä, että isoäitini on kuollut.
Minusta hän olisi ansainnut vielä paljon pahempaa.
Vihaan vain sitä, että minä typerys tein sen.
En osaa sanoa, mitä Ashley ajatteli.
Hän on luultavasti kertonut teille jotain,
missä on osa totuutta ja paljon paskapuhetta.
Hän väittää pelänneensä minua ja muuta sellaista soopaa.
Kohtelin häntä kuin prinsessaa.
En tehnyt koskaan mitään, mikä olisi satuttanut häntä.
En pakottanut häntä mihinkään.
Tekstitys: Sami Haapasalo