PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Promiň.
Něco jsem zařizoval lektorce.
Tvá lektorka mám být já.
Selena, Nicole a Angus si nechají své.
Nevím, proč mě vybrali.
Co si mají nechat?
O přestávce jdeme k našim do Saint Lucia. Je to tam super.
Tak to nemůžu.
Můžeš a půjdeš.
Chci jim předvést tvoje tělo.
Brácha má stravovací poruchu.
Sakra, jdu pozdě.
Vždyť nemáš hodinu.
To ne. Mám schůzku s Chadem.
- Pomáhá mi pilovat sestavu. - Já věděla, že se ti to bude líbit.
Děláš si srandu? Žiju pro roztleskávačky.
Jen se modlím, aby si někdo zvrtnul kotník,
a první náhradník dostal šanci.
Můžeme jen doufat.
Už teď mi chybíš.
Musíš zapracovat na výhozu.
Myslel jsem, že to svedu, Hamishi...
ale z toho všeho kolem Řádu je mi nevolno.
Hele, vím, že je to teď jeden zmatek,
ale musíme se tím nějak prokousat.
Máš pravdu.
Chce to odvahu.
Hlavu vzhůru.
Podívej.
To jsou Hardy Boys.
Na akolyty, co se právě potkali, jste si dost blízcí.
Jako bychom se už nějakou dobu znali.
Citům prostě neporučíš.
Asi by to šlo, ale jaký by to mělo smysl?
Dej mi pusu.
Vypadneme odsud.
S dovolením.
Já to věděl.
Flos conspice.
Roztomilý.
Když jsi na takový věci.
Použiješ zaklínadlo mihi transferat.
Mihi transferat.
Tak si říkám, kdo je přirozený talent.
To je celkem snadné kouzlo.
Žádné kouzlo není snadné.
Jsi o hodně dál, než jsem při výcviku byla já.
Měla bys na sebe být pyšná, protože já…
Neumíš přijmout kompliment.
Sklapni.
Já...
Tak jsi ještě rozkošnější.
Musím jít.
Objevila jsem tvůj vypínač.
Máš hezký boty!
„Máš hezký boty?“
Má pravdu.
Hodila by se pomoc.
Můj výhoz je precizní.
Kdybych chtěla hrát,
tak studuju divadlo.
Každých 15 minut chodí falešné zprávy,
tak mám vždy výmluvu pro Gabrielle.
Chytrý.
My se s Randallem museli políbit, abychom se zbavili špiclů.
Jo.
Museli. Museli jsme.
Nesnáším, jak je všechno lež, i když to tak nevypadá.
Aspoň...
že si lžete jeden druhému.
To nic neusnadňuje.
Kéž by se mi ta paměť nevrátila.
Bylo by to pohodovější.
To přece nemyslíte vážně.
Byli bychom si naprosto cizí.
Sama sobě si připadám cizí.
Musím žít ve falešném bytě s falešnými přáteli.
Aspoň máš vlastní věci a své místo.
Gabrielle se mnou jedná jako se svým Kenem od Barbie.
To Kena musela nenávidět.
- Tak spi tady. - Ne.
Dohodli jsme se.
Tady je to jen na hlášení
a občasné popíjení.
Toť vše.
Musíme je zničit. Jdeme. Teď hned.
Skvělá představa,
ale už měsíc je škola a taky musíme vymyslet solidní plán.
I kdyby ano, pořád mají všechny naše věci.
Naše skříňky na kůže, Půlnoc.
Ne, nemají všechny naše věci.
Ukradli je.
Tak si to ukradneme zpět.
Všechny věci máme u nich v trezoru.
Když si je vezmeme a jim ukradneme všechno,
bude jedno, jestli zjistí, že máme paměť.
Tím bychom totiž Řádu vyrvali srdce
a nechali je pořádně vykrvácet.
Navrhuješ...
kouzelnou loupež?
Jo. Kouzelnou loupež.
Kouzelná loupež!
Sanguis meus tuas laminas acuit.
K trezoru se dá dostat jen přes relikviář.
Jsou tam za knihovnou tajné dveře,
takže přístup není problém.
A samotná chodba je brnkačka.
Žádné pasti ani tajné potřásání rukama.
KDO VSTOUPÍ, ZTRÁCÍ NADĚJI
Dveře ani nemají zámek.
Sanguis meus tuas laminas acuit.
Je až šokující, jak snadné to bude.
Ale bude těžké to odnést a někde ukrýt.
S tím ti pomůžu.
To je neuvěřitelný.
Máš tohle a bydlel jsi v doupěti?
No, došlo mi, že zvlčit v centru Norwiche
je prakticky nemožné.
Vejde se sem všechno z trezoru?
Rozhodně vejde.
Jde se na kouzelnou loupež!
Nechápu, že ti ten byt patří.
Patří mi celá budova.
Uvědomuješ si, že máme jeden malý problém?
A to jaký?
Nikdo nemáme přístup k relikviáři.
Sakra.
Lilith má pravdu. Chce to magistráta.
Nebo aspoň jejich přístupové sigilium.
Alysso.
Zatraceně.
Co tady děláš?
Jdu tohle vrátit.
Na čem pracuješ?
Vypadáš jako Pete, když zkoušel dělat palačinky.
Snažím se spravit svou magii.
Dej tomu pár dní a půjde to samo.
Uvidíš.
Jedna věc je, že kouzla nefungují. A druhá pak je...
Někomu ublížit.
Jasně.
Já...
tu holku zabila.
Ten pocit znám.
Pomůžu ti.
Neřekl jsi to nikomu, že ne?
Co jako?
O mojí magii.
To ani moc nešlo,
protože není co říct.
Až na mé tajemství.
Mé vražedné tajemství.
Poslední, co chceš, je,
aby se zjistilo, že nechceš nikoho zabíjet.
To není vtipný.
Právě docela jo.
Alysso.
Hele.
To bude dobrý.
Ne, nebude.
Tohle...
je moje všechno...
a teď o to přicházím.
Mihi transferat.
Co?
Vrátí se ti.
Cože?
Tvoje magie se ti vrátí.
Předtím jsi říkal něco jiného.
Alysso, jen se ti snažím být oporou.
Vážně?
Já myslel, že jo.
Asi to víš líp.
Jak víš, že to půjde?
Co když to nepůjde?
Ale půjde.
Povede se to.
KDO VSTOUPÍ, ZTRÁCÍ NADĚJI
Milton.
Goethe.
Dante.
Vejtahové.
Takový obyčejný nápis...
ale nesmírně věrná slova.
Tohle je moc snadný.
Vera si úplně říká o vykradení.
Zkrátka je to hračka.
Nezakřikni to.
Vidíte?
Co se děje?
- Hamishi. Lilith. Randalle! - Lidi?
Hele?
Kde jsou všichni?
Kam jsem se to dostal?
Haló!
Dávejte bacha.
Zdá se, že je tady někde velký pavouk.
Co se stane, když zkřížíš pavouka s veverkou?
Vznikne brouk, který ti vyleze po noze a sežere koule.
Proč nám ten pavouk zkřížil cestu?
Žádný pavouk to nebyl.
Je to metaforické zjevení
našeho patologického a podvědomého strachu!
Jacku?
Hamishi? Lilith?
Jsi jedním z nás, Randalle.
Haló.
Hamishi, Lilith, Randalle, kde jste?
Alysso?
Hej.
Hej!
Ne!
Ne.
Ne!
Břichomluvecká loutka?
Debilní Ricky Simarco a jeho pitomá oslava pátých narozenin.
Cos viděla ty?
Nic.
Nic?
Nic.
Teď už vím, proč to Alyssa nazývá chodbou strachu.
Neměl jsi nám to říct předem, než jsi nás zatáhl
do děsivé chodby, kde se nejhorší sny stávají realitou?
Když jsem tu byl s ní, bylo to jiné.
Jaké to bylo?
Bylo to mnohem míň děsivý.
Jacku, kámo,
detaily jsou v tuto chvíli velice důležité.
Vešli jsme a ona řekla, že je to chodba strachu.
Vzala mě za ruku, prošli jsme pod tím nápisem.
Ten nápis musí být nějaké zaklínadlo.
Alyssa musela mít něco jako neutralizátor.
Vyřkla nějaké zaklínadlo?
Měla u sebe něco?
Řetízek, který jsem nikdy neviděl.
Veliký amulet.
Velký a s vystouplým emblémem?
Jo, s nápisem po obvodě.
Vera měla na sobě to samé.
Vera.
Chtělo by to ten amulet.
Nad Alyssou jsem už zlomil hůl.
Musíme jít ke zdroji.
Redi ad ista inferna in quorum genitus es.
- A pak bodneš… - Srpem. Já vím.
Není to taneční recitál.
Chci pomoct.
Můžu?
Tohle mě vrátí zpátky?
Pamatujete na první sjezd v DC?
Večer s brazilskou jednotou?
To se nezapomíná.
Od té doby máte na všech sociálních sítích tu samou fotku.
Vždy, když to změním, tak mi někdo řekne, ať ji tam vrátím.
Pardon, velká mágyně.
Napadlo mě, že by vám mohl přijít vhod koktejl.
- Máme práci. - Ano.
Tohle je koktejl Julian Assange.
A dále Velký mág pro velkou mágyni.
Podobné Winter's Eve, ale s citrónem.
Děkuju, akolyto.
Není zač.
Co v tom je, vodka a ořechové mléko?
Horchata a brennivín.
Delikátní chuť není pro každého.
A co to vaše, mágyně?
Je to dost silné...
ale velmi zajímavé.
Ořechové mléko nenávidím.
Jsem rád, že vám chutná.
Proč se to jmenuje Julian Assange?
Protože...
to se svým pobytem na ekvádorské ambasádě přehnal.
Máš to?
Asi jo.
Prodatur quod visum est.
Tak evokující.
Připomíná mi to portrét Sebnem Uguralové.
Skvělé využití uměleckého vzdělání.
Můžu vám říct, že nekromantská verze byla o dost chaotičtější.
Jak se tomu říká?
Optografie.
Naučila mě to Selena.
Je to skvělá lektorka.
Kromě toho, že nesnáším Řád samotný...
se mi ten výcvik tentokrát líbí.
Je snazší, když už víš, co dělat.
Asi víc vstřebávám.
Jo, super, Řád je parádní.
Koupíme jim dárek.
Klídek, kámo.
Držme se plánu.
Má to lehnout popelem.
Ale je super učit se nové věci.
Tak jo.
Vytisknu to v 3D...
a pak se rozloučíme s optografií i Řádem.
Umím zaklínadlo, které by to mohlo zopakovat bez 3D tisku.
Dobře.
Takže...
kdo se toho chce ujmout?
Dobrá.
Jdeme na to.
Neříkal jsi něco o...
držení rukou?
Jo, až budeme procházet pod nápisem.
Ne proto, že bych se bála.
Jo.
Je to protokol.
Přesně tak. Protokol.
Nic víc.
Povede se nám to.
Kouzelná loupež.
Má někdo plán C?
Dobrá.
Zamávejte Salvador a pak se usaďte.
Je to má nová asistentka, a tudíž i vaše.
Bude vyučovat čtvrteční hodiny, čímž mi usnadní život.
A taky rozumím audiovizuální soustavě.
Nevytahuj se.
Ty spolu chrápou.
To je latina?
Photoshop!
Je to upravený.
Nekaz to.
Všichni jste vypadali, že tomu věříte, dokud prořízlá pusa nezvolala: „Podvrh!“
Proč měníte názor?
No tak, je to zjevný podfuk.
Někdo šel zrovna náhodou kolem a zachytil to?
Tak to nesedí kvůli načasování?
Kde jste k tomu vůbec přišel?
Aha, tak teď bude o tom, zda je to pravé, nebo ne, rozhodovat předvídavost.
- Možná. - Dobře.
Dejme tomu, že je to podvrh.
Možná že ten, kdo to natáčel, si s tím dal práci. Proč?
Očividně...
kvůli popularitě.
Přesvědčit nás, že co vidíme, je neověřitelné.
Proč by to dělal?
Aby ovládl příběh.
Pokud dokážete všechny přesvědčit, že pravda je zfalšovaná...
tak...
pak si můžete nechat pravdu a moc pro sebe.
Nesouhlasíš se mnou?
Musíme to říct Veře.
Co jako, že nám profesor ukázal video?
Video, na kterém někdo kouzlí. A proč ty vůbec...
Nezapomeň mě v šest vyzvednout.
- Víš, že jdeme na večeři. - Jo, nezapomenu.
Překvapuje mě, že zkoušíte nezávisle myslet.
Mě taky.
Do lidí jako vy bych to neřekl.
Nebojte. Do promoce budu v normálu.
Doufám, že ne.
Všichni chtějí, aby škola byla bezpečná,
ale já si přeju pravý opak.
Intelektuálně řečeno.
Pokud studium nestrávíte napadáním systému...
zahazujete čtyři roky.
Beru to na vědomí.
To byste měl.
Zlato,
musíme jít.
Je zřejmé, kdo ovládá jeho příběh.
To je jasný.
Co to jako bylo?
Jedno procento opět může za všechno na světě.
Odkdy je běžné házet vinu na nás? Když nás bodneš, krvácíme.
Shakespeare nebral bohaté jako menšinu bez práv,
- ale... - Věř mi,
jsou dny, kdy nechci být extra.
Měnila bych s tou hrozně oblečenou asistentkou
a nemusela tak mírnit démona. Nařízení Very.
Cože? Mírnit démona?
Nějaký démon, který se občas zjevuje,
zjevně působí problémy. Vůbec to není sranda.
S démony by měla být zábava.
To jo.
Démoni by měli být zábavní.
Démoni.
Povoláme démona k loupeži.
Jsou jich stovky a každý dělá něco jiného.
Jednoho vhodného jsem našel.
Jmenuje se Zecchia. Je to mocný démon
a ukradne cokoli si vyvolávač přeje.
Nemá to nějaké podmínky?
Budeme se muset revanšovat?
Ne, v tom je to parádní.
Zavoláš je, zjeví se, uhradíme taxu a oni splní přání.
Jde o dokonalé dodržení protokolu.
Četl jsem dost knih, tohle je základní pravidlo.
Jdu do toho.
- Já taky. - Ne.
Já ne, díky. Ani za nic. Žádného démona nechci.
Pět věcí proti.
Chtěli jste jiný plán, tady je.
Jde o plnohodnotné kouzlo Řádu.
To vás neznervózňuje?
A tos chtěl být kouzelný vlkodlak.
Vlčí kouzelník.
To z nás nedělá konvertity. Je to jen prostředek.
Jestli to uděláme, tak skončíme
jako zcela pohlcení Řádem.
To v chodbě strachu byl zlý sen, ne proroctví.
Víš to jistě?
Démoni jsou v pekle.
Peklo je židovsko-křesťanský výplod, jak postrašit lidi. Jsem si téměř jistá.
Démoni jsou, odkud jsou, z nějakého důvodu.
Neměli bychom je tahat do našeho světa.
Včera bys šel do čehokoliv
a dneska „žádný démon“. Tak si to ujasni.
Nebyls to ty, kdo měl za krkem sigilium sabnock.
Za mě rozhodné ne.
Měli byste to brát stejně.
I tak to uděláme.
Jistěže uděláme.
To ho přejde.
To máš mlíko?
Možná bys pro mě mohla vykouzlit sušenku.
Nepotřebuješ sušenku, ale spíš kamaráda.
Jsem opravdu pozorná posluchačka.
Přišlo mi, že to mám všechno promyšlené.
Medicína...
pár let v zámoří zachraňovat životy
a pak si otevřít svou vlastní praxi.
Takže to jde stranou...
v dobrém slova smyslu...
kvůli té záležitosti s vlčími rytíři.
Bylo to dobrý.
Víc než dobrý.
Ale teď...
Nevíš, kým jsi.
Už nejsi tím, za koho ses měl,
nevíš, proč se to stalo, a zda se to vrátí?
Ne.
Mám obavy o některé kámoše.
Ale teď se trochu bojím o tebe.
Jsem v pohodě.
Co kámoši kují?
Asi štve, že se ti nedaří magie.
Ať už ti ten nešika nakukal cokoli...
Je to hrozný.
Jo.
Má o tebe starost.
První zabití je vždy nejtěžší.
O to víc, pokud nečekáš, že vůbec bude první zabití.
No nic.
Co chystají?
Nic.
Máš odpoutat pozornost? Proto jsi tu?
Jdu si na sklenici mlíka a jediné, čeho se dočkám, je výslech.
Randalle!
Nazdar.
- Randalle. - No teda.
Dneska je tu frmol.
Co se děje?
Vera se chystá na rituál démonů.
Fakt?
Co to je?
Zničení vesnice?
Rozpuštění Skauta?
Narážíš na mě?
Na co Řád vůbec potřebuje démona?
Přece už mají Veru.
Nestojíme o vyvolávání.
Krotíme je.
Před 89 lety nějaké pako
při vyvolávání démonů nedodrželo základní pravidlo.
Takže to teď každých 27 let...
napravujeme.
Ono při vyvolávání existuje nějaké základní pravidlo?
To je to jediné pravidlo.
Nevyvolávej.
Chce se mi z toho mlíka nějak spát.
Tak já jdu.
Měj se.
Zecchio, zjev se nám,
abychom mohli vyjednat cenu za tvou pomoc
při vyprazdňování věcí z trezoru Hermetického řádu modré růže,
které chceme vrátit do rukou rytířů svatého Kryštofa.
Zecchio.
Nepokazili jsme to zaklínadlo?
Vše jsme udělali správně.
Hele! Nedělejte to!
Řešil jsem s Alyssou vyvolávání démonů...
- Tys jí to řekl? - Sám o sobě ne.
Nějak to přišlo na přetřes.
Jde o to, že ani Řád démony nevyvolává.
Protože se poučili.
Na rozdíl od vás.
Takže,
za prvé vám teda pěkně děkuju.
Zase zpátky v týhle díře.
Ty už jsi...
tady někdy byla?
Tahle říše, hlupáku...
je tvá říše snů.
Ale před tímhle smeťákem tě ochrání jen alkohol.
Takže za druhé,
mi ho dejte.
Je to součást ceny. Tak sem s ním.
Ty jsi Zecchia, náš...
zlodějský démon, že?
Osobně.
Jediná možnost, jak tady dole dokážu přežít.
Nemyslíš tady nahoře?
Tak děsně arogantní.
Jak máme vědět, že je to, co říká?
Asi jsem přišel o spoďáry.
Je dobrá.
Takže chcete,
abych vykradla Řád, jo?
To je neskromný přání. Drahý.
Měli bychom jít dovnitř a přibrat relikviář.
Obliviscere!
Při jednání s démony existuje protokol.
Žádat něco navíc porušuje smlouvu.
Obliviscere žádost ruší.
Suchare.
Žádat, ať se vrátí zpět, je navíc?
Obliviscere!
Fajn.
Jak myslíte.
Zecchia chce zpátky domů, tak pokračujte.
Bude porušení smlouvy, když počkáme do zítřka...
než si něco doděláme?
Co chceš dodělat?
Budeš vyklízet naše skříňky,
domalovávat v umývárně graffiti?
Třeba je to konec falešného života, ale ne všechny naše pocity jsou falešné.
Souhlasím. Taky se nemusím loučit.
Je mi to fuk.
Takže takhle vypadá odmítnutí?
Tak můžeme?
Dokud nám nesplní přání, tak se nemůže vrátit do své říše.
Fajn.
Zůstávám.
Tohle si nechám.
Tak jo.
Přece přijdeme na něco jiného, ne?
Ještě není pozdě, co?
No tak!
Takže ti vadí, že se mnou chodíš?
To chceš říct?
Nevadí.
Dobře.
Protože mně taky ne.
I když by asi mělo.
Jsem tvoje lektorka a...
Vztah je nevyvážený.
Taky si myslím, že velká mágyně má na líbání ve svatyni pravidla.
Nakonec tě bude mrzet, že mě znáš.
Ale nebude, Lilith.
To prostě nejde.
Chci, abys mi to usnadnila...
ne dělala těžší.
Víš, proč jsem vybrala tohle?
Všechny fialky, co jsem viděla, byly...
no, fialové.
Nebo modré a...
tahle je...
taková veselá a jasná.
Nejvíc se mi líbí ten tmavý střed.
Chápeš?
Skryté hloubky.
Nejsem oranžová fialka.
Pořád tam je.
Za pár dní ti budu přítěží, takže...
Flos abi.
Jako lektorka máš padáka.
Promiň, ale...
radši ať mi nejsi nablízku.
Lhala jsem ti.
Donutil nás k tomu Řád a je to něco strašného.
Byla jsem hrozná.
Říká se tomu pulvis memoriae.
Vymaže ti to paměť,
a kdykoliv si začneš vybavovat vzpomínky...
tak to použiju a vynuluju tě.
Tím pádem zůstáváš v Řádu...
aby mohli...
Abychom tě mohli ovládat.
- Nechci to dál dělat. - Nepůsobí to.
Už nějakou dobu ne.
Tak ty to víš...
a nejsi naštvaná?
Řád nás všechny nutí dělat věci, které nechceme.
Takže když jsi mě...
ve svatyni políbila...
Bylas to fakt ty?
Ono...
se ukázalo...
že mé city k tobě...
jsou pořád stejné, ať už si pamatuju cokoli.
Jsme v pěkným průšvihu, viď?
Jo.
To jsme.
Budeš mi chybět.
To mluvíte k té číši?
Vymýšlím nové receptury.
Mělo by to být s ginem.
Držte se bourbonu.
Koktejl, co jste nedávno dělal, byl výborný.
Děkuju.
Já děkuju.
Připravím vám další, mágyně...
jestli chcete.
Přineste mi něco ve vysoké sklenici.
Pronásledování ti jde.
Spíš lov, řekl bych.
Podívej...
Dík, žes Randallovi řekl o mý pokažený magii.
Já to řekl Lilith.
To tě neomlouvá.
Myslel jsem, že by ji mohlo napadnout, jak ti pomoct.
Hamishovi a Randallovi jsem to pak musel říct taky.
Protože jsi jim nedůvěřoval?
Nechtěl je vynechat.
Protože jim nedůvěřuješ.
Nechceš si o něčem promluvit, Alysso?
Třeba o důvěře?
Randall pil v předsálí mlíko.
Mlíko.
A byl nápadně méně zuřivější.
Vy něco chystáte.
Formálně vzato ne.
Jdete proti Řádu.
Tak bych to nenazýval.
Můžete toho nechat?
Dohlédnu, aby tě Vera nepodezírala.
Nemám s tím co dělat.
Záměrně ne.
Takže dobrý, Alysso?
V pohodě?
Dobře.
Odjakživa má tohle, a přesto se rozhodl žít v doupěti.
No, má to jen jeden balkon.
Jdu pozdě.
- Co ti je? - Nic.
Co je tobě?
Můžeme? Pojďte.
Konečně. Tak můžeme?
- Můžeme. - Pořád se mi to nějak nezdá.
Námitku zapíšeme do deníčku.
My si máme vést deníček?
Tak začneme?
Zecchio,
ty, která vidíš všechno a znáš místo, kde se to skrývá,
žádáme tě, abys okradla naše nepřátele.
Zecchio, my, rytíři svatého Kryštofa
tě vyvoláváme ke splnění přání,
nic víc, nic míň.
Konečně. Jste připravení?
Jsme. A ty?
Od narození.
Vlastně jsem se nenarodila. Jsem ze slupky kosmické bytosti,
- jedné z tisíců. - Zecchio,
vezmeš z trezoru Hermetického řádu modré růže veškerý majetek
a na tomto posvátném obřadním místě ho předáš do rukou
rytířů svatého Kryštofa.
Dobře, ale jak bude vědět...
Tohle jste chtěli?
Podle mě jo.
Dohoda splněna.
- Tak snadné to být nemůže. - Je to tak snadné.
Randalle.
Tohle musíš vidět.
Půlnoc!
Půlnoc.
Jsme volní!
Jsme volní, vy hajzlové!
Volní a vedeme to tady! Jo!
Nedělej to.
- Co je? - Zkus to.
Ne, já... mně to určitě nepůjde.
To je ale namyšlenost.
Domnívat se, že vyvolají démona a sami ho budou ovládat.
I ti nejlepší z nás se občas přeceňují.
To, že chci, aby úřad velké mágyně
fungoval řádným způsobem,
ještě neznamená, že zpochybňuji vaše znalosti.
„Ještě neznamená, že zpochybňuji...“
Slýchávám příběhy od dob, kdy jsem byla akolytka.
A děsí mě fakt, že to tenhle démon přežil.
Ale to není důvod k tomu, abych od všeho utekla, Vero...
vaší zásluhou.
Snažím se tím říct...
že mě těší, jak to zvládáte.
Děkuju.
Nemáte zač.
Umíte ho přinutit, aby se vrátil do své říše, že jo?
Nic, co bych nezvládla.
Gratuluju, Bitsy.
Konečně máte proč utíkat.
Démoni jsou tak děsiví.
Jo, někteří démoni jsou děsiví.
Právě jsme zabavili Řádu veškerý kouzelnický arzenál.
Zdá se, že rytíři svatého Kryštofa jsou zas ve hře.
Jak chcete Řádu sdělit, že odteď dostávají kouzelnické příkazy od nás?
Se šklebem na tváři.
Souhlasím. Všichni pro?
- Ano. - Ano.
Dobře.
SVATYNĚ A HNED
A je to tady.
Vera je nejspíš naštvaná.
Jacku, jen ti chci říct, že ti odpouštím tvé chování za poslední měsíce.
Co se děje? Někdo umřel?
Ještě ne.
Lilith!
Nicky!
Díky za ten pokec.
Myšlenka umřít ve lži mě...
Ale no tak!
Nikdo umírat nebude.
Uvedu drby na pravou míru.
Všichni zemřeme.
Za méně než 46 hodin
démon prorazí plášť mezi naší říší a říší démonů.
Už dlouho je součástí přísahy Řádu,
že budeme stát mezi lidstvem a tímto démonem,
a že ho bránami pekla vyprovodíme.
Ale bohužel...
zbraně vyrobené za tímto účelem zmizely.
Tají, že trezor byl vykraden. Chytré.
Kámo, ty máš slabost pro úču?
Obdivuju dobré vedení.
Jacku. Můžu s tebou mluvit?
Tos udělal ty.
Tvůj způsob, jak se mstít Řádu?
Všechny zabít?
My nikoho zabít nechtěli.
Vzali jsme si od Řádu zpět naše věci.
A navíc vše ostatní.
Jsme rytíři, jasný? Bojujeme se zlou magií.
Navíc jsem poznal démona. V klidu.
Rogwan je císařský démon.
Démon ovládající strach.
Víš, co způsobil minule? Druhou světovou.
Dobře, tak my teda přineseme ty...
- Srpy. - Srpy.
Takže jsme to sebrali jen proto, abychom to zase vrátili?
Nic nevracíme.
Půjčujeme jim to, co potřebují k práci.
Za daných okolností je to fér.
Heleďte...
nerad prohlašuju něco na způsob „Já to říkal,“ ale...
Překlad titulků: Michal Pokorny