Ester?
Hva er klokka?
-Jeg vet ikke. -Faen, jeg må på skolen.
Og disse. Jeg må legge dem tilbake før mamma oppdager noe.
-Skal du på skolen? -Ja, jeg lovet pappa.
Ikke gjør det om du ikke orker.
Nei, men jeg orker det.
Ok. Jeg må gå ned med disse.
Du skremte meg.
Hva gjorde du med radioen?
Jeg fant en frekvens...
Jeg hørte mammas stemme.
Ikke si at jeg er gal. Jeg hørte mammas stemme!
-Du må ha drømt det. -Jeg drømte ikke! Jeg hørte henne!
Du må akseptere at mamma er død.
Hvordan kan du da ha hørt stemmen hennes?
Kanskje...
Det føltes så virkelig, men...
Det var kanskje bare en drøm.
Ikke bli oppslukt i dette.
Om hun var syk, hvorfor sa dere ikke noe?
Hun fortsatte jo med forskningen.
Hun skjulte alt for meg og dere.
Hun skjulte alt for alle.
Jeg vet ikke om du føler skyld for mammas død.
Men jeg lover, det var ikke din feil.
Så slutt med dette nå. For Niklas' skyld.
Niklas...
Han pleier å huske ting. Han husker ting.
Ikke dra Niklas inn i dette.
Jeg vet at du har vist ham bøkene.
Han har det tungt nok fra før av. Forstått?
Nei, det forstår jeg ikke.
Jeg ber deg bare. Slutt, vær så snill.
Hva faen... Hva er det du skjuler?
Fra henne har du arvet det fineste som finnes.
Du har arvet begavelsen hennes.
Ta vare på den. Og ta vare på deg selv.
-Hei, velkommen tilbake. -Hei.
Ok, da fortsetter vi med prerafaelittene.
Dette er Ophelia, malt av John Everett Millais
i 1852.
Vet noen hvem Ophelia var? Ja?
-Er det hun fra Shakespeare? -Nettopp.
Motivet er hentet fra Hamlet.
Ophelia ble drevet til vanvidd etter at Hamlet drepte faren hennes,
så hun druknet seg selv.
Alt er naturalistisk malt...
Mamma!
Lisa!
Mamma!
-Hva gjør du? -Nei, jeg...
Amina har spurt etter deg.
Jeg må stikke.
ODIN KUNNE VEKKE DE DØDE TIL LIVE MED MAGISKE RUNER.
HEI, ARON, KAN VI MØTES?
Niklas, er du hjemme?
Si noe eller la være.
Det er meg. Ring meg når du hører dette.
Hva faen?
Faen ta deg, bitch!
-Hva er det? -Du knullet Sebastian.
Hele skolen vet det. Alle har sett videoen.
Hvorfor?
Du har vel kjæreste?
Måtte du knulle min også?
Det var ikke sånn.
Hva mener du? Hvordan var det?
Var du forelsket?
Vet du hva det sykeste er?
At du trøster meg, men gråter selv.
Du gikk bak ryggen min.
Hvor lenge holdt dere på?
-Spiller ingen... -Svar!
-Hvor lenge foregikk det? -Spiller ingen rolle.
Det er mellom meg og Sebastian.
Ikke test meg, Ester.
Jeg kommer til å knuse deg.
Gå og dø.
MERAL VIL DREPE MEG. HÅPER IKKE DU VIL DET. SNAKKES?
Faen!
Jeg ville bare takke deg.
For at du var på skolen i dag.
-Det blir bedre. -Nei, jeg har det helt elendig.
Jeg vet at du har det sånn.
Du tror du er alene, men det er du ikke.
Alle går gjennom sitt eget helvete.
Det er skoledag i morgen.
Så...
Legg deg.
Sov godt.
Hvordan døde Tuva?
Du vet at jeg ikke kan snakke om det mens etterforskningen pågår.
Det er det dere mener med at vi er trygge?
"Det man ikke vet, har man ikke vondt av"?
Det står ingenting i avisene heller.
Vi lever i en løgn.
Sett deg.
Jeg skal ikke la noe skje med deg.
Du?
Det lover jeg.
Hvordan kan du love det når du ikke vet noe?
Og dere skrev "selvmord" i rapportene.
Tuva tok faen ikke livet sitt.
De er hemmeligstemplet!
Det er ulovlig å lese dem.
Skal du arrestere meg, eller?
Dette handler om mer enn det som står i rapportene.
Det er ikke for allmennheten.
Du må la meg gjøre jobben min.
-Hei. -Hei.
-Skremte jeg deg? -Nei da.
Jeg ble bare overrasket over at du kom.
Jo, takk for at du ville treffe meg.
Jeg har jo vært så rar i det siste.
Jeg trenger noen å snakke med.
Ok.
Vil du ha kaffe?
Ja.
Noen er veldig fine.
Ja, det finnes talent her.
Ikke i nærheten av deg, men...
Takk.
Jeg vet ikke om...
Du vil ikke tro meg.
Hva har skjedd?
Det føles som om jeg går fra vettet.
Blir gal.
Akkurat som mamma.
Det høres i alle fall ut som et logisk resonnement.
Det tyder på at du ikke er gal.
En gal person vet jo ikke at hun er det.
Men hva får deg til å føle det sånn?
Siden jeg kom tilbake har jeg hatt våkne drømmer.
Og sett syner av mamma.
Og om innsjøen.
Innsjøen?
Jeg fant mammas notater. Hun hadde funnet noe i innsjøen.
Jeg tror det har med dødsfallene å gjøre.
-Tuva og...? -Sebastian.
Og det er flere.
Campere forsvant ved innsjøen.
Likene er aldri funnet.
Det er noe der.
Mamma døde da hun undersøkte det.
Beklager, men...
Tok ikke moren din livet av seg?
Det er den offisielle forklaringen.
Ok.
Fortell fra begynnelsen.
JEG HØRTE PÅ LÅTENE VÅRE I DAG. VI HADDE NOE SPESIELT.
JEG SAVNER DEG SÅ MYE. DU FORTJENER BEDRE ENN MEG.
JEG VIL ALLTID ANGRE PÅ DET JEG GJORDE.
Du tror jeg er gal.
Nei.
Men...
Det virker litt...
Sinnssykt?
Jeg vil virkelig tro på deg.
-Har du et åpent sinn? -Det er ikke det.
Det du sier trosser alle naturlover.
All vitenskap.
Jeg mener...
Det finnes ingen spøkelser.
Man kan ikke høre døde gjennom radioen.
Og det skal finnes et monster?
Hør på deg selv, Lisa.
Magi og blodsoffer...
Det fantes for flere tusen år siden.
Vi har kommet lenger, vi vet at det ikke finnes.
Jeg forstår at det har vært tungt for deg å komme tilbake.
Du har dårlig samvittighet overfor Niklas.
Men dette...
Ok, så du tror meg ikke.
Jo, vent... Ikke gå.
Lisa...
Ikke gå, jeg må bare ta denne.
Jeg vil snakke mer med deg.
Jeg må bare ta denne.
Jeg vil høre hva du har å si. Vent.
Ok? Lov meg det.
Ok.
Hallo?
Lisa.
Hva holder du på med?
-Vent, la meg forklare. -Hva er dette?
-La meg forklare! -Jeg trodde på deg!
-Du kan tro... -Jeg stolte på deg!
Lisa!
Vent!
La meg forklare!
Lisa!
Vi har ventet på deg.
Pappa?
Ikke vær redd.
Du er en av oss.
Tekst: Kjetil Almås www.plint.com