Niklas!
Hallå? Niklas!
Niklas!
Niklas! Niklas!
Det som har hänt är obeskrivligt.
Det är tragiskt och har påverkat oss alla.
Jag vet att många av er har låtit era barn stanna hemma från skolan
på grund av rykten. Det är ju ogrundade rykten.
Det finns inget som pekar på att era barn skulle vara i någon fara
vare sig här i skolan, eller nån annanstans.
Men vad gör ni för att skydda våra barn när de är i skolan?
Vi gör allt vi kan för att era barn ska känna sig trygga här i skolan.
-Varför är inte din son i skolan? -Ja, exakt.
-Så typiskt. Det är fan konstigt. -Niklas... han mår inte bra.
Han har förlorat två av sina närmsta vänner och...
Vi vill inte vara här!
Jag förstår att ni är rädda.
Och arga.
Men just nu är det viktigare än nånsin att vi alla håller ihop
och hjälper varandra genom det här.
Men varför får vi inte veta hur barnen dog?
Vad är det ni döljer?
Det är en pågående polisutredning.
Och vi kan inte berätta.
-Dra åt helvete. -Det finns inget som tyder på
att de tragiska dödsfallen har med varandra att göra.
-Vi har läget under kontroll. -Det låter som mörkläggning.
Ingen tjänar på att ni håller era barn borta från skolan.
De är lika säkra här som nån annanstans.
Det lovar jag.
Varför ljuger du?
Du vet att Sebastian och Tuva dog på samma sätt.
Folk har rätt att få veta sanningen.
Vad skulle det tjäna till, Ester?
Mer än att göra dem ännu räddare. Du såg ju själv vad som hände där uppe.
Ibland är det bättre att inte veta hela sanningen.
Men sanningen är ju att ni inte vet nånting.
Hur ska ni kunna skydda oss om ni inte vet vad som händer?
Mina vänner dör. Varför gör du ingenting, mamma?
Du bara ljuger.
-Du ljuger för att skydda dig själv. -Nej, det är inte sant.
Jag finns alltid här för dig och det vet du.
... är du där? Kom.
Det är bara tomma ord. Du bara ljuger.
Vet du vad? Jag skäms så jävla mycket över att vara din dotter.
-Hur länge har du varit där? -Hela natten.
Du måste lägga ned den här skiten nu.
Jag hittade mammas böcker.
Jag tror att hon hittade nåt.
Och jag tror att det var därför hon dog.
Du vet ju redan varför hon dog.
Mamma var inte galen.
Det är nån som har rivit ut sidor ur hennes böcker.
Nån som försöker dölja sanningen.
Tror du att det är en konspiration?
Du kan ju inte tro på det själv.
Så hur kan du veta att mamma inte var galen?
Hur vet du att vi inte är precis likadana?
Vadå "vi"?
-Har du sett nåt? -Nej.
Skit i det.
-Vadå? -Skit i det bara.
Jag är ledsen för det här med allt skitsnack.
Folk är dumma i huvudet.
-Får jag fråga en sak? -Ja, vadå?
Älskade du Sebastian?
Vadå då?
Du låg ju med Sebastian samtidigt som du var tillsammans med Niklas.
Jag fattar att du gillar Niklas.
Det kommer inte att bli nåt mellan er, så sluta försöka.
Ni är ju inte tillsammans längre, så vad spelar det för roll?
Jag tänker inte förlora honom också,
så om du försöker, kommer det att bli jävligt tråkigt för dig.
Du har redan förlorat honom. Vi låg på strandfesten.
Hallå, har du sett min... Vad är det där?
Får jag se.
Får jag...?
"Ouroboros, underjordens väktare."
Vad fan är det där?
Allvarligt talat, tror du mamma trodde på det där?
Det är skrivet med en massa konstiga tecken.
Just fan. Det är ju konspirationen.
Kom igen!
Varför skulle hon sitta och skriva om en massa mytologiska väsen?
Allt handlar om sjön. Jag vet det.
Aron? Är det bildläraren?
Han är bara en vän.
Fan, det är ju bra jobbat ändå.
Vänta!
Kolla.
"Har pakten brutits, så som den brutits en gång tidigare?"
Första september. Två dagar innan hon dog.
Okej...
Det måste betyda nåt.
Nej, jag tror inte det. Jag tror att...
Det här betyder inte ett skit.
Du jagar spöken.
Tänk om hon inte tog sitt eget liv?
Hon tog sitt eget liv.
Mamma valde att lämna oss.
Precis som du gjorde.
Niklas.
Jag skulle inte ha stuckit när mamma dog.
Men jag vara bara tvungen att komma härifrån.
Förlåt.
Det var fel av mig.
Gjort är gjort.
Död är död.
Du fattar ju att det där inte får tillbaka mamma.
Inget får det.
Pappa.
Pappa!
-Hallå? -Va?
Ja? Jag stod lite i tankar bara.
Ja, jag märker det.
Vill du ha kaffe?
Nej.
Hur mår du, då?
Lite bättre.
Bra.
För jag behöver nämligen dig i skolan i morgon.
Vadå "behöver"?
Det ser inte så bra ut att du är hemma så mycket just nu.
Nej, men jag är ju sjuk, så jag kan inte gå.
Men om det är så, så kanske det är lika bra att du går i terapi igen.
Nej, men jag behöver mina tabletter.
Du kan inte gå på tabletter hela livet. Du måste ta tag i det själv.
Då beställer jag tid hos terapeuten i morgon.
-Det blir bäst för dig. -Nej.
Du har fan ingen aning om vad som är bäst för mig. Du känner inte mig.
Men vet du vad du ska göra?
Du ska snacka med din dotter och ge henne lite tips.
Niklas!
Du...
Ja, det här är Axel.
Vi måste träffas.
Hej, gumman.
-Hej. -Jag tänkte fixa nåt att käka.
Men jag måste verkligen ta en dusch först. Okej?
Mm.
Vad menar du?
Nej.
Verkligen inte.
Det tycker inte jag.
Nej.
Vi gör som jag säger.
-Tja. -Tja.
-Fan vad schyst att du kom. -Men det är klart.
Jag behöver nån att snacka med.
Nån som inte är Amina eller Ester.
Jag vet inte. Du borde prata med Amina.
Hon verkar lite nere.
Och Ester är inte heller sig själv.
Förresten, hon och jag var vid sjön i går.
Då frågade hon mig om jag trodde på monster.
Okej.
Jag har också varit vid sjön. Det finns inga monster där.
Men jag läste i alla fall på lite om cryptider.
-Vet du vad det är? -Nej.
Det är...
Det är monster som folk påstår sig ha sett,
men man kan inte bevisa deras existens.
Som Loch Ness och Bigfoot.
-I Sverige har vi näcken och troll. -Ja, jag vet.
Påhittade djur, typ.
Man upptäcker ju nya arter varje dag.
Arter som man inte har sett på flera tusentals år.
Sjön här...
Den har de inte mätt upp.
Man vet inte hur djup den är eller vad som finns där nere.
Vad som helst kan finnas där.
Så du börjar tro på monster nu?
Jag vet inte vad jag tror, men det är det som är paradoxen.
Jag tror inte på spöken.
Men jag är samtidigt rädd för spöken.
Nu ringer hon också.
Hallå.
Vad vill du?
Vad är det som har hänt?
Kolla.
Vad är det här, då?
Tuvas polisrapport. Jag tog den från mamma.
Kolla nu dödsorsak.
Vadå självmord?
-Det var det fan inte. Vi var ju där. -Jag vet.
Hur fan kan de säga det? Det är ju sjukt.
Allting är ju sjukt.
Både med Tuva och Sebastian.
Och de försvunna camparna.
Det är som att de inte vill att vi ska veta.
Vad är det?
Nej, det är...
Lisa sa typ samma sak.
Min mamma forskade ju i sjön.
Lisa tror att hon hittade nåt där
som är jävligt farligt och...
Lisa tror att det var därför mamma dog.
Och jag har fått se mammas anteckningsböcker.
Och det...
Det är ju säkert...
Mamma var ju sjuk.
Galen.
Så det kanske inte är...
Men tänk om hon inte var det?
Vill du komma in?
Hallå?
Hallå, är det nån där? Kom.
Lisa!
Du måste återställa balansen.
Du måste bevara pakten.
Mamma?
Återställ balansen innan de döda vaknar.
Mamma, är det du?
Frukta det som finns i sjön.
Mamma?
Mamma, hör du mig?
Mamma, var är du? Mamma!
Mamma!
Undertexter: Anna Townend www.plint.com