Huomenta.
-Mitä kello on? -Jotain yhdeksän.
Millainen olo sinulla on?
Ihan... ihan hyvä...
Väsyttää vain, päätä särkee ja on kylmä.
-Järvessä oli eilen jotain. -Miten niin?
Tuntui kuin jokin olisi vetänyt minua pohjaan.
Mutta se oli pikemminkin tunne.
Sairasta siinä oli se, että tavallaan pidin siitä.
Se tuntui hyvältä. Ihan kuin olisin halunnut vajota pohjaan.
Se kuulostaa oudolta, tiedän.
Mutta järvessä ei ollut mitään.
Minä ja Lisa vedimme sinut ylös, mutta siellä ei ollut mitään.
Okei.
Se juttu, mitä sanoit aiemmin Sebastianista...
En koskaan rakastanut häntä.
Luulen, että hän vain antoi minulle jotain, mitä tarvitsin silloin.
-Seksiä vai? -Ei, jotain muuta... En tiedä.
Etkö voi vain selvittää välejäsi Niklasin kanssa?
Te tarvitsette toisianne. Soita hänelle, puhukaa.
-Joo, okei. -Hyvä.
Etkö vastaa?
Voit jäädä, jos haluat. Mutta taisit olla lähdössä.
Joo, on pakko. Äiti sekoaa, jollen mene pian kotiin.
-Mutta me... -Joo.
-Puhutaan pian. -Joo. Soitellaan.
Nähdään.
-Mitä nyt? -Tim vain...
Liskoaivo-Tim?
-Anna olla. -Hän hakkasi Niklasin.
Hän on hiton kiusaaja, ja tulee aina olemaan.
Tiedän, mutta ihmiset voivat muuttua.
Puhuin hänelle. Hän tietää tehneensä väärin.
Teit vähän muutakin kuin vain puhuit.
Okei.
En voi tehdä mitään kenenkään kanssa, mutta sinä voit panna koko koulua,
koska sinulla on joku vitun VIP-lippu. En jaksa sinua enää!
-Tuva! -Oikeasti, ei!
Tuva?
Noinko yrität unohtaa?
-Voitko mennä, kun puen päälleni? -Kuka täältä lähti?
Yksi kaveri. Hänellä oli pitkä kotimatka.
Älä valehtele. Kuka hitto hän on?
-Tietääkö Ester? -Mitä se sinulle kuuluu?
Pilaat kaiken!
On vähän myöhäistä leikkiä isosiskoa.
Sinun täytyy muistaa. Tukahdutat totuuden popsimalla noita pillereitä.
-Ole kiltti, tarvitsen apuasi. -Anna jo hitto olla!
En halua muistaa! Ala vetää!
SORI ETTÄ NARISIN TIMISTÄ :(
OLISI TOSI SIISTIÄ, JOS TEILLÄ OLISI JOTAIN
-Oliko se Tuva, jonka näin aamulla? -Hän oli yötä.
Teetkö töitä viikonloppuna?
Teen. En tykännyt siitä, että menit niihin bileisiin eilen.
-Ei se ollut mitään ihmeellistä! -Kuulin vähän muuta.
Täälläkö sinä olet?
-Siinä on äidin tutkimusaineisto. -Etsin päiväkirjoja.
Emme koskaan puhuneet tästä.
-Ei tarvitse. -Ei, mutta...
Ehkä pitäisi.
Äiti sai pakkomielteen järvestä.
Hän otti valtavasti näytteitä tutkimusta varten.
Hän puhui myyteistä, legendoista,
hirviöistä ja...
Ja mistä?
Se ei ole tärkeää. Tärkeintä on, että se henkilö ei ollut äiti.
Se oli joku täysin eri ihminen, jonka ajatukset hän kirjoitti ylös.
Kun suljen silmäni, näen hänet ja hänen hymynsä.
Säilytä se muisto... täällä. Kaikki ne muut jutut...
Se oli äidin sairaus.
WAREHOUSESSA EI OLE MAAILMAN PARASTA KAHVIA,
MUTTA OIKEASSA SEURASSA SE MAISTUU HYVÄLTÄ. TAVATAANKO?
TAPAATTEKO UUDESTAAN?
HÄN HALUAA TAVATA TREENIEN JÄLKEEN
KIVA! YRITTÄKÄÄ PYSYÄ KAUKANA VEDESTÄ TÄLLÄ KERTAA
Hei.
Moi.
Miten eilinen meni?
Ihan hyvin. Olin vain vähän humalassa.
-Menitkö siis kotiin? -Joo.
Missä Tuva on?
-En tiedä, tuleeko hän. -Miksei?
-Hän oli vähällä hukkua. -Kuinka paljon te joitte eilen?
Aika paljon, mutta hän meni uimaan...
Sitten hän vain katosi pinnan alle.
Hän sanoi, että jokin veti häntä veden alle.
Häntä ei näkynyt pariin minuuttiin, joten luulin hänen hukkuneen.
Mutta sitten hän vain ilmestyi, kuin hänellä olisi suojelusenkeli.
-Sitten... -Suojelusenkeli?
-Niin, vai miksi sitä sanotaan? -Ei, minä vain...
Äidillä oli tapana sanoa niin.
Et koskaan puhu hänestä.
Tiedät, että voit.
Tästä ei tule mitään. Emme voi olla enää yhdessä.
-Miten niin? -Niin se vain on.
Niklas, odota!
-Niklas, odota! Meidän pitää puhua! -Ei ole mitään puhuttavaa!
-Onpa! Mitä nyt tapahtuu? -Haluan panna poikki.
-Emme voi luopua kaikesta! -Sinä se tässä luovuit kaikesta.
Kun makasit Sebben kanssa.
-Mitä? -Eikö se muka ole totta?
Tiedätkö, mikä ongelmasi on? Et välitä mistään!
-Et ota mitään tosissasi! -Mutta rakastan sinua!
Voinko saada vähän vitun tilaa?
-Huti! -Älä kerro kenellekään.
-Osun aina. -Niinpä.
NIKLAS PANI POIKKI. HÄN TIETÄÄ SEBASTIANISTA.
-Mitä se oli? Pitääkö sinun mennä? -Ei. Tässä.
Kuule... Olen pahoillani eilisestä.
-Mistä? -Olisin halunnut tehdä enemmän.
Ei se ollut sinun syytäsi.
Mutta... Meillä jäi vähän juttu kesken.
Mutta ette tainneet periä luovuutta Axelilta.
Ei, vaan äidiltä. Hänkin maalasi.
Entä sinä? Halusitko aina taideopettajaksi?
En suunnitellut sitä alun perin, mutta nyt se on kivaa.
-Elättikö äitisi itsensä taiteella? -Ei, hän oli meribiologi.
-Tutkija. -Olkaa hyvät.
-Kiitos. -Kiitos.
Mutta voimme puhua jostain muusta.
No... Koska muutit pois kotoa?
-Minun pitää mennä. -Mitä?
-Soitan sinulle. Anteeksi. -Oletko tosissasi? Odota...
Tässä on vähän vettä, jos haluat.
Kiitos.
-Voinko soittaa sinulle? -Totta kai.
-Entä ystäväsi? -Mitä heistä?
-En ole kovin suosittu. -Et niin. Löit Niklasta ilman syytä.
Niin. Se oli aika tyhmää, tiedän.
Olin vain pirun vihainen.
MISSÄ SINÄ OLET? OLEN VIELÄ KOULUSSA.
Jään vielä vähäksi aikaa. Tapaan jonkun.
Selvä. Soitan sinulle sitten.
Puhutaan pian.
-Heippa! -Heippa.
OLE KILTTI... ODOTAN SINUA!
Ester?
En tajua, mitä Sebastian näki sinussa, vitun idiootti.
Hän sanoi, että olitte ystäviä nuorempana.
Mutta sinä et tuntenut Sebastiania. Mutta tiedän, miksi teit sen.
Halusit, että hän kuolee, koska hän pani tyttöäsi.
Koulussa ei ole yhtään huonetta, jossa hän ei pannut Esteriä.
Ester?
Tuva?
Apua!
-Tuva! -Auta minua!
-Mitä tapahtui? -Sebastian on tuolla!
-Näin hänet, hän... -Miten niin?
Näin hänet altaassa! Menkää katsomaan!
Oletko kunnossa?
-Olet jääkylmä. -Minua polttaa!
-Näittehän te hänet? -Siellä ei ole ketään.
-Tuva? -Tuva?
En voi hyvin.
-Ei, ei... -Tuva?
-Ei! -Tule nyt.
-Siellä ei ollut mitään! -Menkää pois!
Tuva, avaa ovi!
Voitko avata?
-Mitä hittoa minulle tapahtuu? -Ole kiltti ja avaa!
Avaa nyt, helvetti!
-Anteeksi. -Tuva?
Tekstitys: Sanna Autere www.plint.com