Lisa!
-Lisa! -Älä luota heihin!
-Lisa! -Varo!
-Äiti? -Varo, hän tulee.
-Lisa! -Juokse!
-Älä luota heihin. -Juokse.
Ylös sieltä, tai myöhästyt! Minä lähden, mutta voit ottaa pyörän!
-Tule ajoissa! -Okei!
Miten menee? Onko ongelmia?
Kaikuluotaimesta ei näy mitään, ankkuri ei yllä pohjaan.
Hiton louhos on täynnä tunneleita ja kuiluja.
-Pitää mennä robottikameran kanssa. -Tule sitten rantaan.
Pakataan kamat. Loppu.
Toinen kysymys: Miksi kirjailija mainitsee Judas Priestin tapauksen?
Mikset vain pane poikki?
Se on niin monimutkaista hänen...
Niklaksen kanssa.
Miksi sitten makasit Sebastianin kanssa, jos rakastat Niklasta?
Rakastitko Sebastiania, vai?
En.
En tiedä.
Ehkä en rakasta ketään.
Hei.
Mietin sitä, mitä kuulimme eilen.
Sanoit kuulleesi sen ennenkin.
Joo, mutten tiedä mitä se oli.
Miksei kukaan puhu siitä, miten Sebastian kuoli?
-Oletko kysynyt äidiltäsi? -Sepä se, hän ei sano mitään.
Ehkä ei ole paljon sanottavaa.
-Etkö halua tietää? -Haluaisin tietää montakin asiaa.
Nähdäänkö illalla teillä?
Tekstaan myöhemmin.
-Olenko ajoissa? -Luulin, ettet tulisi ollenkaan.
-Tässä minä olen. -Lähdit eilen kiireessä.
-Anteeksi, minulla oli migreeni. -Vai niin.
No, lykkyä tykö.
Käytän paljon erilaisia tekniikoita. Sekoitan niitä usein.
Käytin tässä hiiltä ja lyijykynää, mutta myös akryylia.
Ja... Minua on aina kiehtonut tuntematon,
vähän groteski ja sairaalloinen.
Voimakkain perustunteistamme on pelko.
Tuntemattoman pelko, sen, mitä emme voi nähdä tai ymmärtää.
-Pimeyden... -H. P. Lovecraft.
Aivan.
-Ovatko aiheet Odensforsista? -Ne eivät ole tietystä paikasta.
Järvi on täysin samanlainen kuin täällä.
Omasta ympäristöstä saa aina inspiraatiota.
Se ei perustu todellisuuteen, vaan mielikuvitukseen.
Mutta tuo on se järvi, kasvoit täällä.
Et tiedä minusta mitään.
Selvä.
Lisa, älä luota heihin.
Kiitetäänpä Lisaa upeasta ja inspiroivasta luennosta.
Hienoa.
Se meni hienosti.
-Onko kaikki hyvin? -On. Olen vain vähän väsynyt.
-Mitä sinä teet? -Soitan itselleni.
Jottei sinun tarvitse enää häipyä sanomatta mitään.
Jollet halua numeroani, voit poistaa minut.
Vai ghostaukseksiko sitä nykyään sanotaan?
Tunnetko hänet?
-Mistä niin päättelet? -Vaikutti vain siltä.
No, hän on Niklasin sisko.
Mutten tunne häntä. Moikkaamme keittiössä, mutta hän on vähän outo.
Hän keskittyi paljon järveen.
Heidän äitinsä tappoi itsensä siellä.
-Ai jaa... -Hän ei puhu siitä, joten ethän...
Ei, en sano mitään.
-Minne sinä menet? -Kotiin.
Minulla ei ole tänään enää mitään.
Kuulitko illan bileistä?
-Kaikki ovat menossa. -Kaikki...
Niin, kaikki... Minä ainakin. Olisi kiva, jos tulisit.
Yritän päästä.
Niklas?
Menikö luento hyvin?
Ester kyseli vähän ärsyttäviä.
-Onko hän aina sellainen? -Hän osaa olla.
-Mitä olet ottanut? -En mitään.
-Näenhän minä sen. -Mitä hittoa sinä siitä tiedät?
On varmaan kiva tulla kotiin ja repiä vanhoja haavoja auki.
-Mitä helvettiä? -Yritän selvittää,
mitä äidille tapahtui.
-Hän tappoi itsensä! -Tappoiko muka?
Miten voit olla niin hemmetin varma?
Lopeta jo. En kestä toista psykoa suvussa.
Mitä sinä teet?
-Järjestätkö vaatekaappia? -En, menen bileisiin.
-Kiva. Kenen luo? -Järvelle.
-Onko tämä liian lyhyt? -En halua, että menet sinne tänään.
Miten niin et halua? Menen bileisiin.
Siellä on poliisitutkinta meneillään. Olin siellä koko päivän.
Eihän se minuun vaikuta.
Oikeasti. Ihmisiä on kadonnut siellä.
-Emme tiedä, mitä tapahtui. -Lopeta. Menen sinne.
Minun pitää vastata, mutta tämä ei jäänyt tähän.
-Haloo? Odota hetki. -Menenkö näin?
Huhuu?
Niklas? Isä?
-Lisa puhelimessa. -Hei, Petra tässä.
Anteeksi, että soitan näin myöhään, mutten löydä Niklasta tai Esteriä.
Onko Ester siellä?
-Ei... Taidan olla yksin kotona. -Selvä.
Kiitos, yritän uudestaan. Hän puhui jostain rantabileistä.
-Järvelläkö? -Kyllä. Minun pitää mennä.
Kuulemiin. Heippa.
Niklas!
-Onpa täällä väkeä. -Joo. Otatko bissen?
Joo, kiitos.
-Mitä sinulla on? -Heippa!
-Voinko liittyä seuraan? -Tietty.
-Otatko sinäkin bissen? -Joo, mielellään!
-Mitä sinulla on? -Äidin kuivaa Rieslingiä. Otatko?
-Joo, kiitos. -Mutsin vanhaa Rieslingiä.
Ei kai se ole liian hienoa.
Se on jazzbasso.
Heippa! Luulin, ettet tulisi.
Olen kotiarestissa, mutta livahdin ulos, kun kyttä oli keittiössä.
-Hyvä. -Etkö olisi saanut tulla?
En, koska ihmisiä on kadonnut täällä.
-Mistä tiedät? -Tutkiiko äitisi sitä?
Katsotaan, kuka katoaa seuraavaksi.
Menen pissalle.
Heippa!
Niklas, myykö siskosi taideteoksiaan?
En oikeastaan tiedä. Kysy häneltä. Minunkin pitää mennä kuselle.
-Hei, oletteko nähneet Niklasta? -Hän taisi mennä vessaan.
-Mutta istu alas. -He lähtivät jo jonkin aikaa sitten.
Halusin vain sanoa, että olit tosi hyvä tänään.
Kiitti.
-Haluatko tästä? -Ei, kiitos.
-Mitä pyydät tauluistasi? -Se riippuu.
Koosta, työtunneista, materiaalista...
Jännä nähdä sinut täällä, kun teet niin karmivia kuvia järvestä.
-Järvet ovat samanlaisia kaikkialla. -Älä nyt viitsi.
Aina kun sanotaan, että yhtymäkohdat todellisuuteen ovat sattumaa,
kirja perustuu oikeasti todellisuuteen.
Olen oppinut, että ihmiset eivät pääse sitä pakoon.
Kohtalo tai karma panee ennen pitkää perseeseen kaktuksella.
-Kippis sille. -Kippis.
-Haluatko yhden? -Mitä se on?
Se saa rentoutumaan.
-Missä hän on? -Kuka tietää.
Hän meni tuonne päin.
On vaikea juhlia sitten Sebben...
Tämän piti olla hänen muistojuhlansa. Meidän piti muistella häntä.
He eivät tajua mitään. He ummistavat vain silmänsä.
Vain me kaksi tajuamme.
Mitä hittoa sinä teet?
En tarkoittanut sitä niin. Meral, mitä hittoa?
En tarkoittanut sitä niin.
Kuule, Meral.
En ole koskaan tykännyt sinusta.
Niklas?
Eikö ole kiva olla uusi kaupungissa?
Kukaan ei tunne sinua tai tiedä, mitä sinä tai vanhempasi ovat tehneet.
Voit tavallaan palauttaa koko järjestelmän.
Kuin smurffi.
Miksi kiusaat Niklasta? Sebastianin kuolema ei ollut hänen syytään.
Tiedän. En vain tiedä, mitä tehdä.
Olen ihan hukassa.
Miten luulet, että hän voi? Kaikilla on paska olo.
Etkö istu kavereidesi kanssa?
Haluatko, että menen?
En.
Tuva!
Mitä sinä teet?
-Mitä hittoa? -Tule.
Mennään uimaan.
Nykyajan nuoret.
Odota!
Se näyttää jääkylmältä!
-Onko se hyvää? -Tosi hyvää!
-Tule tänne! -Mutta se on pirun kylmää!
Mitä sinä teet?
Pelkuri!
Tuva?
-Täällä on jotain! -Mitä hittoa?
Mene auttamaan häntä!
Täällä on jotain! Se vetää minua alas!
Tule tänne, Tuva!
Apua!
Tule pois sieltä! Ui rantaan!
Ui!
Äkkiä nyt!
Mitä tapahtui?
Vedessä oli jotain! Se koski minuun!
-Mikä se oli? -En tiedä, mutta se koski jalkaani!
Tuva?
Tekstitys: Sanna Autere www.plint.com