Hei, kjære Maedeh.
Beklager at jeg drar deg inn hit.
Du er virkelig min aller beste venn.
Jeg stoler bare på deg.
Vær snill å sende denne meldingen til fru Behnaz Jafari.
Vær så snill.
Det er veldig viktig!
Hei, fru Jafari.
Jeg er Marziyeh Rezaei fra landsbyen Saran.
I Mianeh-området.
Jeg vet ikke -
- hvordan jeg skal få sagt det.
Jeg har liksom glemt alt.
Jeg har elsket film siden barndommen.
Livet dreide seg om å oppnå det jeg likte.
Jeg har strevd for det.
Jeg leste, jeg leste, jeg leste -
- og besto opptaksprøven med godt resultat til teaterhøyskolen i Teheran.
Men plutselig ble alt forandret.
Familien min, selv familien til min forlovede sviktet meg.
Moren min sa at jeg burde gifte meg.
Og så kunne jeg gjøre som jeg ville.
Jeg godtok det.
Men de sviktet meg.
Alle sviktet meg.
Jeg bestemte meg for å sende deg en melding, ringe deg, -
- be deg komme og legge inn et godt ord.
Familien min har sett filmene dine.
De følger TV-seriene dine hver kveld.
De ler og gråter sammen med deg.
De ville hørt på deg.
Jeg ringte deg. Jeg ringte flere ganger.
Til ingen nytte.
Du tok ikke telefonen.
Du svarte ikke på meldingene mine.
Jeg så ingen annen utvei.
Tilgi meg.
Tilgi meg...
Takk for at du lyttet -
- helt til slutten av denne meldingen.
Jeg sverger ved min avdøde mor, jeg har ikke hatt kontakt med jenta.
Verken på Instagram eller Telegram, absolutt ikke.
Jeg har lett gjennom denne forbaskede telefonen siden i går.
Hadde hun tatt kontakt, ville noe vært lagret her.
Hvordan kan hun ha sendt filmen, hvis hun virkelig er død?
Hun snakker til en venn i starten av filmen.
De hadde nok avtalt å møtes i hulen.
Men så gjør hun dette før vennen kommer.
Og så sender vennen deg dette.
Ha tålmodighet. Vi finner ut av det når vi er der.
Sa du ikke at hun hadde nummeret mitt? Hvorfor ringte hun meg ikke direkte?
Hvor fikk hun tak i ditt nummer? Hvorfor ringte hun deg?
Jeg aner ikke.
Hvis du hadde svart, ville ikke dette ha skjedd.
Hun tenkte vel at siden hun og jeg snakker samme språk, -
- kunne hun bruke meg til å kontakte deg.
Jo, men hun kunne fortalt deg det.
Hvorfor drar hun meg inn i dette?
Kanskje fordi hun vil bli skuespiller. Derfor tok hun først kontakt med deg.
Du ville forstå. Familien og vanlige folk er mer fortrolige med -
- skuespillere enn med filmskapere.
Kan jeg be deg ringe til Maedeh, jenta hun nevnte i starten?
Jeg har prøvd flere ganger.
Telefonen er slått av.
Hør her...
Hva om hun holder oss for narr, Panahi?
Da jeg fikk denne -
- i går kveld -
- ble jeg helt sjokkert.
Jeg så etter deg -
- og fikk høre at du jobbet med fru Hekmat, så jeg kontaktet henne.
Hun ringte flere steder.
Til og med rettsmedisineren i Mianeh, men hun fant ingenting.
Hvorfor rettsmedisineren?
Selv i Teheran overtar rettsmedisinerne
og ordenspolitiet i slike saker.
De hemmeligstempler det hele for å unngå pinligheter.
På avsidesliggende steder som dette -
- vet man ikke hva som kan skje
Hun ringte deg kanskje på et annet nummer.
Jeg skiftet nummer for en tid siden da jeg fikk så mange plagsomme anrop.
Jeg ga de gamle numrene videre til bekjente.
Hvis noen hadde tatt kontakt med dem, ville de fortalt meg det.
Det er så rart. Alt viker så ekte.
Det er ingen grunn til å tvile.
Hvordan klarte hun -
- å feste tauet og stokken der inne?
Den som vil begå selvmord -
- finner alltid en måte å gjøre det på.
Et tau og en stokk er ikke noe problem.
Hun har nok tenkt på alt.
Stokken virket altfor tynn til å kunne bære hennes vekt.
Men den har nok gjort det.
Kan jeg be deg se på slutten en gang til?
Jeg tror faktisk at slutten -
- der hun faller, er klippet inn.
Kan du stanse og se litt nøyere på det?
Se på dette, er du snill.
Jeg må prøve å finne et sted å stoppe.
Fint.
Det ser helt ekte ut.
I det øyeblikket hun faller -
- kan jeg ikke se noe kutt.
Hvis det faktisk er klippet, må det være gjort av en virkelig proff.
Jeg tror ikke det er mulig å få utført det i en så avsidesliggende landsby.
En amatør klarer ikke dette.
- Hei, Jafar. - Hallo.
- Hei. Hvordan står det til? - Og du?
Er den gale jenta hos deg?
Jeg har det ikke bra, Jafar.
Jeg har én dag til dette opptaket. 50 personer venter.
Hun bare forsvant og svarer ikke på telefonen.
Hele filmen har stanset opp, hva skal jeg gjøre?
Jeg skjønner, men hun er så nedslått.
Jeg hadde ikke tenkt til å ta henne med i går kveld.
Da hun hørte at jeg skulle denne veien, hoppet hun inn i bilen.
Jeg kunne ikke gjøre noe. Hadde hun blitt igjen i den tilstanden -
- ville hun ikke vært til særlig nytte hos deg heller.
- Jeg har undersøkt litt rundt Marziyeh . - Det vet jeg.
Det har visst ikke hendt noe som helst, men hun vil ikke høre på det øret.
Du vet hvordan det er på opptak.
Er du sikker på at rettsmedisineren sa dette?
Jeg er helt sikker.
De sa at det ikke hadde hendt noe slikt i hele provinsen.
Jeg vet ikke...
Ikke nok med at vi alle går rundt her og er bekymret, -
- men for å gjøre ting verre -
- har denne galingen stukket av og skapt kaos hos oss.
Vi er i ferd med å kjøre inn i fjellene.
Kanskje vi mister dekningen.
Hvis jeg har dekning, gir jeg deg -
- eller assistenten din, fru Ahmadi, -
- beskjed så snart jeg vet noe.
Hun gikk ut av bilen nå. Hun føler seg ikke bra og går omkring.
Hva skal jeg gjøre? Prøv å hjelpe meg.
Gi meg beskjed hvis det er noe nytt.
Ja, jeg lover å gjøre det.
Har du ingen andre opptak du kan gjøre mens dere venter?
Jeg har bare én dag til opptakene, og der er hun med.
Sett deg i min situasjon.
Det er ingen andre opptak.
Ikke nok med at hun stikker av, hun tar ikke telefonen når jeg ringer!
Det er som jeg pleier å si: Aldri så galt at det ikke er godt for noe.
Det er sikkert en mening med det.
Det kommer andre muligheter for deg.
Unnskyld, moren min prøver å ringe.
Jeg må svare henne.
Ellers blir hun urolig.
Ikke bekymre deg! Hils filmteamet fra meg. Adjø.
Hallo, mamma.
Jeg snakket i telefonen med en venn da du ringte.
Hvordan har du det?
Hvor er du, gutten min?
Jeg? Ikke noe spesielt sted.
Jeg er bekymret for deg.
Du må si fra til moren din når du drar et sted.
Du må komme og besøke meg.
Beklager. Jeg kan ikke. Jeg er på tur med en venn.
Med en venn?
Jeg hørte at du hadde dratt for å lage film.
Nei, mamma. Det er ikke sant.
Det er bare rykter.
Forteller du meg ikke sannheten?
Det er ingenting å fortelle.
Du kunne i det minste fortalt moren din hva du driver med.
Er jeg moren din, eller ikke?
Jeg ringte hjem til dere, men får ikke noe ordentlig svar der.
Du burde ikke bekymre deg så mye.
Jeg har rett til å bekymre meg. Du må fortelle meg hva som foregår.
Kom og besøk meg.
Jeg er så alene.
Du vet at jeg besøker deg veldig ofte, kjære mamma.
Nå er jeg på tur med en venn. Jeg lager ikke film.
Vær trygg på det.
Hvis jeg noen gang skulle lage en film -
- vil du være den første som får vite det. Jeg lover!
Du må la meg vite hva du holder på med.
Jeg har ikke sett deg på to-tre dager, og er bekymret.
Jeg lurer på hva du holder på med.
Hør, mamma, jeg er nødt til å gå nå.
Var det ikke noe mer? Adjø!
Vil du legge på, sønnen min? Adjø da!
Glad i deg. Adjø.
Adjø.
Kan jeg se på telefonen din?
Takk.
Jeg ringte deg. Jeg ringte deg flere ganger.
Takk for at du lyttet helt til slutten av denne meldingen.
Har jeg sovet lenge?
God morgen. Ganske lenge, ja.
Kan du åpne panseret?
Den borteste knappen.
Takk.
Hvor langt er det igjen?
Jeg tror det er like bak fjellet.
Jeg foreslår at vi drar til gravlunden først.
Hvis hun virkelig er død, vil det være noen der.
Kanskje hun allerede er gravlagt.
Da ser vi en ny grav der.
Hvorfor til gravlunden?
Vi spør heller den første vi møter på veien.
Hvis hun har løyet -
- eller familien har dysset det hele ned for å redde æren -
- får vi en vanskelig jobb.
Men selv om de skjuler alt -
- kan de ikke skjule liket.
Uansett hva de gjør, -
- blir det avslørt til slutt.
La oss dra til gravlunden først.
Hvis hun ikke er der, skal hun få med meg å bestille!
Kanskje du også...
Jeg?
For ikke så lenge siden, kom du hjem til oss sammen med Tahereh.
Du fortalte at du jobbet med et filmmanus om selvmord.
- Ja vel? - Du hadde en filmrolle til meg i den.
Ja, og så?
Ingenting.
- God morgen. - Hva kan jeg hjelpe med?
Kan du si meg veien til landsbyen Saran?
Jeg kan ikke persisk. Si det på tyrkisk!
Beklager, jeg kan ikke så godt tyrkisk, derfor snakker jeg persisk.
Jo da, du snakker bra.
Man glemmer ikke morsmålet sitt.
Ok, jeg skal prøve.
Si meg, har det skjedd noe her i det siste?
Hysj!
- Hvorfor? - Tut!
- Unnskyld? - Bruk hornet.
Skal jeg tute?
To ganger nå.
To ganger?
Skal jeg tute to ganger?
Lenger nå.
- Hva? - Tut lenger.
Hvorfor?
- Nå kan du kjøre. - Hvor da?
Hvor går veien -
- til landsbyen?
Kjør opp på toppen av fjellet og ned på den andre siden -
- og helt ned til bunnen.
Så svinger du til høyre, og da er du fremme.
Tusen takk. Adjø.
Spurte du ham?
Jeg spurte, men...
- Skjønte du det? - Hva da?
Jeg mener byllupsfeiringen.
Det er vel lov å gifte seg?
Ikke hvis noen har dødd.
Kanskje de er fra en annen landsby. Her er det daler på daler -
- fulle av landsbyer.
På slike steder tror jeg ikke -
- de spiller og danser i mange mils omkrets hvis noen har dødd.
Ikke så fort!
Du kjører så langt ut på kanten.
Stopp, Panahi. Det foregår noe her.
- Hallo. - Hallo.
Og hjertelig velkommen.
Takk.
Kom inn på et glass te.
Tusen takk, men vi må videre.
Du snakker ikke så godt tyrkisk. Snakk heller persisk.
Ja, vel. Tusen takk, men vi må dra videre.
Vi må alle dra videre en dag. Hvorfor så travelt?
Ta et glass te og slapp av litt.
Tusen takk for det.
Denne damen virker kjent. Jeg vet ikke hvor jeg har sett henne.
Men denne mannen har jeg ikke sett før.
Finnes det flere landsbyer etter denne?
Javisst. I fjellene og dalene her -
- er det landsbyer overalt.
Si hvilken dere skal til, så skal jeg si veien dit.
Vi er bare ute på tur og tar bilder av landskapet.
Er alt bra? Skjer det noe?
Selvsagt er alt bra.
Heydar Baba, verden er urettferdig.
Helt siden Noa og Salomon -
- har den gitt liv til sine sønner, og tatt dem igjen.
Livet er bare vansker.
Alt er bra.
Det er du og jeg som skaper vansker.
Hvor ligger gravlunden i landsbyen?
Dere leter etter skatter!
Ser vi sånn ut?
Dere ser ikke ut som vanlige gravlundbesøkende heller.
Men hvor ligger den?
Dere kjørte forbi den på vei ned hit.
Dere må snu.
Kjør til veikrysset og ta til venstre.
Så ligger gravlunden der.
Men hvis dere kjører forbi -
- finner dere en til, bak høyden. Den gamle gravlunden.
- Men alle skattene er tatt. - Takk. Da snur vi her.
Ja. Pass på dere selv. Adjø.
Adjø.
Hvorfor spurte du ham ikke, Panahi?
Om vi så hadde spurt helt til i morgen, ville vi ikke funnet ut noe mer.
Det foregikk noe i det huset, -
- men det luktet ikke død av det.
Frue...
Hvorfor ligger du her?
Hei, bror. Dette er min siste bolig.
Mitt siste hvilested.
- Måtte Gud gi deg et langt liv! - Tusen takk!
Hva sier hun?
At det er hennes siste hvilested.
Og at livet er tungt.
Noen har gravd for henne.
Jeg tok med denne lampen.
Jeg satte den her -
- så jeg får lys.
Graven er opplyst noen timer hver natt.
Første natt i graven blir du oppsøkt av nittini slanger!
Men hvis den er godt opplyst, -
- stikker de av!
Det skremmer bort slangene.
Du har vel ikke gjort noe galt? Da trenger du ikke frykte slangene.
Jeg har ikke gjort noe godt for noen heller.
Hva skulle det i så fall vært?
Det vet bare Gud.
Måtte du få et langt liv.
Jeg håper du får det bra.
Pass på deg selv.
- God tur. - Adjø.
Det hele er bare et spill.
Jentungen leker med oss.
Ingen spor i landsbyen, ingen her. Det er ikke gravlagt noen her på årevis
Jeg blir sprø av dette.
Helt siden i går kveld har alt vært bare tøys.
Sa ikke du at filmen var laget av en profesjonell?
Du mener at filmen er klippet etter at kamera falt i bakken?
Ja.
Jeg så på den.
Det hele virket ekte. Jeg så ikke noe klipp.
Jeg sa at hvis filmen er klippet, -
- kan det ikke være gjort av en amatør.
Det må være en profesjonell.
I en så avsides landsby, finnes det ingen slike.
- Derfor må den være ekte! - Ja vel. Kan du sverge på det?
- Sverge hva? - Jeg er bare forvirret.
Jeg vil i det minste være trygg på deg.
For at du skal være trygg på meg, -
- tar du nøkkelen. Der borte står bilen.
Så ser jeg etter et sted jeg kan avlegge ed.
Panahi, jeg bare spøkte.
Sa jeg noe galt, Panahi?
Unnskyld meg, Panahi.
Det var galt av meg å be deg sverge. Unnskyld meg!
Kom igjen. Hva sa jeg? Jeg sa vel ikke noe galt?
Vær så snill, Panahi.
Vær så snill, for din kjære Solmaz' skyld
Forsiktig.
Flytt dere, unger!
Hallo! Hallo!
Ikke plag henne.
Velkommen. Kom ut av bilen, fru Jafari.
Jeg snakker ikke tyrkisk.
Velkommen, fru Jafari.
Klapp til ære for fru Jafari.
Uff da.
- Ikke plag henne, unger. - Tusen takk.
- Hvordan star det til? - Tusen takk.
Hva skal jeg skrive for dere?
Ja, vel. Hva heter du?
Vent litt...
"Fereshteh. Lykke til."
Unnskyld.
- Skriv under her! - Ja, vel.
"Lykke til."
Hei.
Har du ikke en blyant?
Hei.
Vi har ofte vann-og strømbrudd.
Og gass...
Det kan jeg ikke gjøre noe med, beklager.
Vi trodde du kom for å hjelpe.
Beklager veldig.
Har vi ikke sett deg på TV?
Du laget mat til en gjest.
Ja, hva laget jeg? Jeg husker ikke.
Vi kan spørre dem.
Kjenner dere Marziyeh?
Marziyeh... Kjenner dere henne?
Ja, hun er søsteren min.
Hun er syk.
Nei, det er nok ikke henne.
Hun sier hun har en syk søster som heter Marziyeh.
Det er nok ikke henne vi ser etter.
Vi leter etter en jente som -
- har kommet inn på teaterhøyskolen.
Å, dere kom hit for henne, ikke for oss!
Hun er en tomskalle!
Vi håpet du kom for å løse våre problemer.
Kom, så går vi!
Gå hjem, alle sammen!
Vi er overlatt til oss selv. Kom!
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke.
Utrolig.
Panahi, folk i denne landsbyen har ikke noe godt forhold til Marziyeh.
Hun her er lillesøsteren og kan følge dere hjem til dem.
- Vet du hvilken Marziyeh vi mener? - Ja da
La oss dra. Gi meg nøkkelen.
- Hei. - Hei.
Vær så god. Kom inn.
Bor Marziyeh her?
Mamma, hvor skal du?
Gå vekk!
Dere setter ikke foten inn her! Gå vekk!
- Ikke gjør oss flaue! - Gå vekk!
Hvor kom disse fra?
Jeg vil ikke at hun skal studere!
Finnes det ikke annet å ta seg til?
Gå vekk herfra!
Først studier, og så...?
Velkommen inn.
Du først.
- Hun skal ikke studere. - Du gjør meg flau. Slutt!
Det gjør jeg ikke!
Hvorfor i helvete kom de hit?
Studere? Hva fanken er det godt for?
Dumme jente!
La meg være! Hun får ikke studere!
Hun vanærer oss!
Din uskikkelige gutt!
La oss gå, kjære deg.
Vær så god, følg etter meg.
Beklager, kom inn.
Takk, frue. Det er da fint her ute.
- Er du sikker? - Ja visst.
Vi skal ikke være til bry.
Tusen takk.
Hva sa han?
Ingenting. Bare masse ukvemsord.
Nevnte han henne?
Det var ikke lett å forstå.
Han snakket ikke så tydelig.
Han pratet en hel masse vrøvl.
Det er ikke noe tegn til...
Ikke anstreng deg for vår skyld.
Det er bare hyggelig.
Jeg tenkte nok at dere ville dukke opp.
Men heller på et annet tidspunkt. Vi mister æren i landsbyen.
- Hvorfor? Hva har skjedd? - Hva skal jeg si, frue?
Marziyeh har vært borte -
- i tre dager.
Vi har lett overalt. Uten å finne henne.
Hun dro ofte til tanten sin i landsbyen på høyden når hun var fornærmet.
Vi har lett der også.
Faren hennes reiste til Teheran i går.
Vi tenkte hun kanskje hadde oppsøkt høyskolen.
Forlovedens familie vet ingenting. Jeg håper faren er tilbake snart.
Ellers lager Mehdi skandale.
Hvis forlovedens familie får vite det, -
- får datteren min gjennomgå.
- Er han broren hennes? - Ja, lillebroren.
Kan dere ikke ringe henne?
Vi har prøvd, men telefonen er slått av.
- Har dere spurt vennene hennes? - Hun har ingen venner.
Folk i landsbyen vil ikke at døtrene skal omgås Marziyeh.
De er redd for at de skal bli like ansvarsløse som henne.
Døtrene deres kan bli gjøglere, sier de.
Gjøglere...
Det ordet har jeg ikke hørt på lenge.
- Roghieh? - Ja.
Gå og se hvem som ringte på.
Datteren min er den flinkeste og klokeste av alle.
Det eneste problemet er at hun ikke kan passe tungen sin.
Hun sier alt hun tenker.
Ikke alle liker det.
Da hun fikk for seg at hun skulle studere -
- visste jeg at det ikke ville ende godt.
Vi tenkte at ekteskap ville få henne på andre tanker.
Men hun satte betingelser.
Vi ble nødt til å godta dem.
Faren visste at det var konkurranse om plassene på teaterhøyskolen, -
- og trodde at hun aldri ville komme inn.
Jeg tok henne med på opptaksprøven i det skjulte.
Til vårt uhell besto hun! Nå vet jeg ikke hva jeg skal gjøre.
- Vet ikke Maedeh hvor hun er? - Hvor kjenner dere Maedeh fra?
På søknaden til teaterhøyskolen må man oppgi en referanse.
Marziyeh oppga Maedehs navn.
- De er kusiner. - Bor hun også her?
Ja, i nærheten. Du sitter ikke godt.
Det går helt fint, takk.
Kan vi gå og hilse på Maedeh?
Nei, bli her. Jeg kan sende Roghieh.
Roghieh, gå og hent Maedeh.
Vi setter oss i bilen...
Vi venter i bilen!
Takk. Bare send henne til oss når hun kommer.
Tusen takk, frue.
Det var veldig hyggelig. Vi går nå.
- Jeg kommer med te. - Nei takk.
Vi vil ikke være til mer bryderi, frue.
Dere bør vente til Maedeh kommer.
Vi venter i bilen.
Ikke røp dette for noen.
Selvsagt ikke. Tusen takk. Adjø.
Ta det helt med ro.
- Tusen takk. - Adjø.
- Du trenger ikke følge oss ut. - Adjø.
De har ikke hørt noe fra henne på tre dager. Er hun død?
Jeg vet ikke.
Fru Jafari! Jeg kan ikke tro at du er her!
Skynd deg hjem, jenta mi, så moren din ikke uroer seg.
Hvordan har du det?
Hva gjør du her?
Maedeh, hvor er hun?
Hvem er det du mener?
Hør her, jeg orker ikke noe tull.
Avslutt dette spillet nå. Jeg har fått nok.
Jeg forstår ikke...
- Be Marziyeh komme hit. - Er hun ikke hjemme?
Kom her.
Sendte ikke du meg en video på Telegram?
Jeg har ingen mobiltelefon.
Panahi...
Gi meg mobilen din.
Lås den opp, er du snill.
Hvem eier dette nummeret?
Det er Marziyehs.
Har det skjedd noe? Nå blir jeg bekymret.
Jeg forstår ikke.
Fru Jafari...
Panahi, har det skjedd noe? For Guds skyld...
Panahi...
Å nei.
Det er ikke noe.
Når så du Marziyeh sist?
For et par dager siden.
Fortalte hun deg noe?
Hva da, for eksempel?
Jeg vet ikke. Noe om høyskolen kanskje?
Hun snakker alltid om høyskolen.
Sa hun når hun skulle dra?
Hvordan kunne hun det, stakkars?
Hun var helt oppgitt.
Vet du noe, Panahi?
Hun vet tilsynelatende ingenting.
Panahi...
- Er det noen huler her? - Hvordan det?
Jeg vil bare vite.
Ja, i den retningen.
Der kan du se fjellene.
Panahi...
Unnskyld meg...
Har det hendt henne noe? Fortell, vær så snill.
Nei, det har ikke skjedd noe.
Men ikke snakk med noen. Ok?
Ikke si noe til noen.
- Helt sikkert? - Ja.
- Ha det bra. - Takk. Adjø.
Panahi, det er her!
Se, her er stokken.
Men hvor er tauet?
Hvor er liket, telefonen og alt det andre?
Jeg sa jo at det var iscenesatt.
Ventet du at alt skulle ligge igjen her?
- De har kanskje hentet henne. - Hvem?
Familien hennes.
Sa du ikke at de ville skjule alt for å redde æren?
Men familien fortalte jo at de ikke hadde hørt fra henne på tre dager!
Vil de skjule det, gjelder det for oss også.
Tror du at de spiller for oss?
Ikke for oss, men for deres egen ære.
Hei.
Kom og ta plass.
Takk. Bli sittende.
Hvordan står det til?
Hva har dere lyst på?
Hva har dere?
Jeg har lokale egg. Veldige gode.
Bare et par kopper te, takk.
Vi er beæret over at du er her.
Velkommen.
Beklager at jeg ikke gjenkjente deg på veien
Jeg er flau for det.
Han ønsker oss velkommen, og beklager at han ikke gjenkjente oss.
Helt i orden.
Hva var denne saken med tutingen?
Jeg trodde du forsto.
Jeg gjorde det... men fortell meg litt nærmere om det.
Er det greit om jeg forklarer?
Til landsbyen vår finnes det -
- bare én vei, som dere så.
Den er veldig ujevn og smal.
Bare én bil kan kjøre om gangen. Du tuter ved svingen -
- for å vite om det er klar bane. Hvis ja, kan du kjøre.
Hvis ikke tuter bilen på den andre siden -
- for å vise at den er der. Da vet du at den kommer.
Tuter du ikke tilbake, kan den andre kjøre.
Har han det travelt, tuter han to ganger.
Da haster det for ham.
Hva gjør du da?
Du venter på din tur.
Venter til den andre har kjørt.
Hvis du også har det travelt, tuter du lenger.
Det vil si at du har det mer travelt, -
- at du har med en pasient.
Da får du kjøre.
Vi satte opp denne regelen i fellesskap.
Ja, dere lager deres egne regler.
Ja visst.
Ingenting fungerer uten regler.
Alt har sine regler.
I denne landsbyen, for eksempel, -
- har vi fine hager, -
- fine frukttrær og fruktbar jord.
Men blir noen syke en dag, -
- tror du hagen, frukttrærne eller jorden vil kunne lege dem?
Selvsagt ikke.
Denne landsbyen trenger en lege -
- som kan behandle folk som blir syke.
I denne landsbyen finnes -
- flere parabolantenner enn innbyggere.
Hvem skal behandle oss når vi blir syke?
Parabolantennene -
- eller de som vil bli gjøglere?
Ingen av dem klarer det.
Jenta tar ikke til fornuft!
Hun gjør som hun vil.
Hun er helt tom i hodet!
Hvorfor kom du denne lange veien?
Når hun ikke vil høre...
Hvis noen vil bli det du kaller gjøgler, -
- hva skal de gjøre?
Det går ikke.
Vi har et ordtak i denne landsbyen:
Overlater du et lik til seg selv -
- driter det i likkledet sitt.
Vet du hvor mange kuer og sauer -
- vi mister hvert år?
Vi er helt avhengige av dem. Vi må kjempe for å beholde dem.
Uten dem overlever vi ikke.
Den unge jenta må forstå én ting:
Hvis det er så fint å være gjøgler, -
- hvorfor bor frøken Shahrzad, som en gang levde i sus og dus, -
- i ødemarken utenfor landsbyen, nå?
Helt alene i sitt lille hus, hva?
Hvem er Shahrzad?
En kvinne som danset og sang i filmer -
- før Den islamske revolusjonen.
Panahi!
Ikke der! Denne veien!
Skynd deg.
Ser du hva du har gjort?
Jeg satte himmel og jord i bevegelse -
- for å finne deg, din jentunge!
- Prøver du å leke gjemsel med meg? - Hør på meg!
- Eier du ikke skam? - Tilgi meg.
Hva skal jeg tilgi?
Tuller du med meg?
Hva skal jeg tilgi? Har du spurt meg om lov, da?
Hør, Behnaz!
Bruk ikke fornavnet mitt!
Hold kjeft!
Jeg har fått nok av deg!
- Jeg har latt meg lure av et barn! - La meg forklare.
Nei, det får du ikke!
Jeg tillater deg ingenting!
Ikke slå henne!
Pass deg!
Hold kjeft! Du lot som om du ikke visste noe!
Hvorfor lyver du, din lille tøs?
Hvorfor lyver du for meg?
Hvorfor måtte jeg lyve?
Hvorfor løy jeg?
Du var den eneste som kunne redde meg!
Ellers ville jeg ikke ha gjort dette.
Forstår du ikke det?
Kan du ikke forstå?
Vær så snill, fru Jafari.
Jeg bønnfaller deg.
Vær så snill.
Jeg var nødt til å gjøre det.
Du var mitt eneste håp for å komme inn på høyskolen.
Din dumme, ansvarsløse jentunge.
Kaller du meg også ansvarsløs?
Som alle andre!
Vær så snill. Prøv å forstå meg, fru Jafari!
Du er den eneste som kan hjelpe meg.
Jeg har forsøkt alt. Alt mulig!
Dette var min eneste utvei.
Og nå skylder jeg deg noe i tillegg?
Hva vil du meg?
Kunne du ikke bare ha spurt meg?
Hvis jeg hadde spurt deg og fortalt sannheten, -
- ville du da ha kommet?
Ville du virkelig kommet?
For guds skyld, fru Jafari.
Vær så snill! Jeg bønnfaller deg.
Jeg går ned på mine knær. Ikke gå, for guds skyld!
Denne gangen vil broren min drepe meg.
Fordi jeg var borte i tre netter.
Han kommer til å tenne på Shahrzads hus.
Han ødelegger alt, hvis han skjønner at jeg har vært der.
Vær så snill.
Ikke gå du heller, vær så snill!
Hvorfor skjønner de ikke?
- Hei, hvordan står det til? - Takk, bare bra.
Har du en mobiltelefon jeg kan låne? Er det dekning?
Vent, jeg skal se.
Nei, ingen dekning. Hva har skjedd?
Vi førte oksen oppover, så falt den.
Hva vil du gjøre nå?
Hva kan jeg gjøre?
Ikke stort.
Jeg sendte kollegaen min opp på toppen. Kanskje det er dekning der.
Han prøver å ringe dyrlegen og få ham hit.
Får han ikke ringt derfra, må han til landsbyen og finne en fasttelefon.
Det stakkars dyret dør før det.
Hva annet kan jeg gjøre? Fortell meg det.
Jeg kan hjelpe til og dra dyret til siden, så vi kan kjøre forbi.
Det tror du.
Det har hovnet opp, bare se på buken.
Rører vi dyret, dør det.
Skal vi bare vente her? Kan du ikke gjøre det av med dyret?
Gud forby!
Jeg tutet.
Du kunne i det miste ha ropt, så jeg ikke hadde kjørt videre.
Jeg hørte deg tute, men trodde det var kollegaen og dyrlegen.
Dyrlegen kommer vel ikke fra landsbyen?
Jeg tror du bør -
- la dyret slippe å lide.
Selv mennesker som lider, prøver man å hjelpe på et vis.
Gjør noe. Det er synd på dyret.
Jeg har bare en lommekniv.
Den kan ikke brukes. Jeg vil ikke at dyret skal lide.
- Det lider allerede. - Ja, men det er noe annet.
Det lider, men det er ikke opp til deg eller meg å blande oss inn i det.
Det var guds vilje.
Går jeg løs på dyret med denne kniven -
- får vi unngjelde, begge to.
Dette er ingen vanlig okse.
Det er en dâmizliq! Den er av gull, en juvel.
- Hva? - Det er en dâmizliq.
- Skjønner du ikke hva jeg mener? - Nei.
Forstår damen tyrkisk?
Nei, hun gjør ikke det.
Da skal jeg forklare.
Dâmizliq er en type avlsokse.
Ingen vanlig okse. Den er helt spesiell.
Vi bruker den i avl.
Oksen du ser stenge veien her foran bilen -
- er unik i hele Aserbajdsjan-provinsen og alle andre deler av Iran.
Det er en egen rase, med spesielle egenskaper.
Det finnes ingen som den.
Jeg har selv vært vitne til -
- at han befruktet 10 kuer på én natt!
Jeg får betalt 200-300.000 tomaner hver gang.
I morgen er det stevne i landsbyen.
Det kommer tilreisende i lastebiler fulle av kviger som skal bedekkes
Du aner ikke hva som foregår
Lastebilene med kviger står i kø for oksen.
Så snart kvigene fra landsbyen kjenner lukten av oksen, begynner de å raute!
Bli natten over i landsbyen, så får du oppleve det.
Kvigene høres ut som et helt orkester.
Oksen er enestående.
Det var et uhell at han falt.
Hva skal jeg si når det kommer lastebiler med kviger til ham i morgen?
Hvis det skjer noe med avlsoksen , får jeg ikke erstattet ham.
- Vet du hvorfor? - Nei.
Testiklene hans er helbredende.
Griller du testiklene og gir dem til en mann på 80 -
- blir han like viril som en 20-åring på bryllupsnatten!
La oss snu, Panahi.
Vi må snu. Adjø.
Her har du kortet mitt.
Ring hvis du trenger stekte testikler.
Så sender jeg deg raskt noen grillspyd.
- Tusen takk. Adjø. - Adjø, adjø
Hør her. Du vet best selv -
- men jeg synes du reagerte for hardt mot henne.
Folk her er ikke vant til den slags.
De blir lett krenket, -
- men glemmer fort igjen også.
Når vi nå drar tilbake -
- kan du prøve å være vennligere mot henne.
Men det er opp til deg.
Hei.
- Hvordan står det til? - Takk, bare bra.
Vi ble fortalt at Shahrzads hus er her.
- Følg veien. Det ligger til venstre. - Tusen takk.
- Hei. - Hei.
Velkommen.
Panahi...
Vent litt.
Et øyeblikk.
Unnskyld, Panahi.
Det foregår visst noe her. Jeg går inn og ser.
- Hva skjer? - Jeg gir deg beskjed.
- Bare vent her. Trenger du noe? - Nei, takk.
Jeg visste at dere kom tilbake.
Godt du ikke ble med inn. Huset er så lite, hun ville blitt flau.
- Vær så god. - Hva skjedde?
Ingenting. Hun er sint på alle.
Særlig på dem hun jobbet sammen med.
Hun mener jeg ikke kan forestille meg hva de har gjort.
Jeg fortalte at du ikke var i filmbransjen før revolusjonen.
Hun svarte at det ikke spiller noen rolle. Alle er like ille.
Kanskje hun er sint fordi vi heller ikke tok parti for henne.
Ikke bare for henne, alle kunstnere fra før revolusjonen led samme skjebne.
Det er ingenting i huset bortsett fra maleriene hennes.
Og plakater fra filmene hun var med i.
Jeg vet ikke...
Hva skal vi gjøre? Jeg sa til Marziyeh -
- at vi kan kjøre henne hjem når vi drar.
Men hun vil vente til faren er tilbake i morgen tidlig.
Han virker mer fornuftig enn broren.
Vi får gjøre det du mener er best.
Har vi egentlig noe annet valg?
Egentlig ikke. Men hva vil du gjøre?
Jeg... ingenting.
Det er fint her. Jeg blir her.
Nei.
Folk i landsbyen lar deg ikke sitte her ute, hvis de får vite at du er her.
Jeg vil faktisk bli her.
Jeg sover i bilen.
Jeg er ganske sliten.
Jeg er tryggere her enn noe annet sted.
Jeg legger igjen disse til deg. De er herfra og veldig gode.
Jeg kommer straks med te også.
- Her er en CD hun ga ut med egne dikt. - Leser hun dem selv?
Ja. Det var opptak da hun var i Kerman.
Hun har nettopp mottatt CDene. Jeg fikk én. Den kan ligge her hos deg.
Tusen takk.
- Trenger du noe annet? - Neida.
Jeg hadde nådd uvisshetens endepunkt -
- og ville vite navnene.
Inspektørens hånd -
- svingte hammeren gjennom luften -
- og brøt stillhetens plettfrie daggry -
- idet den traff den røde metallskiven -
- som hang på skolegårdens furutre.
Ring, ring, ring.
Stillheten pinte uskyldigheten.
Den første bønnen var uten tvil en forbannelse for meg
Reis opp!
Sitt ned!
Jeg sa ikke: "Her!"
Sier du det ikke, er du fraværende.
Panahi...
Unnskyld, sover du?
Nei, jeg bare døste litt.
Vil du bli med og gå inn til landsbyen?
Jeg må ringe. Det er ikke dekning her.
Jeg må ringe produksjonsassistenten som har vært bekymret siden i går.
Jeg orker egentlig ikke, men jeg blir med hvis du synes jeg bør.
Nei, da.
Bare hvil deg. Jeg er snart tilbake.
God fornøyelse.
Hallo?
God kveld, Ahmadi. Jeg er virkelig flau.
Jeg vet det. Det har du helt rett i.
Men det har vært en alvorlig situasjon.
Jeg vet ikke...
Selv om jeg hadde vært på filmingen ville jeg ikke gjort noen god jobb.
Han har snakket med dem.
Ja.
Ja, jeg forstår. Du har helt rett.
Bare si hva jeg skal gjøre i morgen.
Fra kl.18 i morgen.
- Stol på meg. Da er jeg i Teheran. - Unnskyld, kan jeg forstyrre litt?
Takk. Jeg skal forklare når vi ses.
Slett ikke, det har ingenting med det å gjøre.
Nei, det har ikke vært noe problem.
Jeg skal forklare alt.
Takk for at du er så forståelsesfull.
Tusen takk.
Ha en fin kveld. Adjø.
Siden du er her: Hvordan ender TV-serien?
Som alltid: i sorg og tårer!
Og en som dør.
Tusen takk.
Unnskyld...
- Hvor mye skylder jeg? - Ingenting.
Nei, det går ikke.
Du har servert te og jeg fikk bruke telefonen.
Vær så snill, det går ikke.
Ingenting å snakke om.
Det var en ære å ha deg her.
Tusen takk. Adjø. God natt.
Er ikke herremannen her?
Han er sliten etter å ha kjørt i hele dag. Han sover i bilen.
Jeg ville fortelle ham noe.
Du kan fortelle meg det.
Det er for pinlig.
Anse meg som din datter.
Ikke her i kafeen.
Bli med hjem til meg og sitt ned litt, så skal jeg fortelle.
Du var innom tidligere i dag og spurte etter gravlunden.
Ja, nettopp. Utenfor gårdsplassen.
- Men jeg må raskt tilbake. - Ok.
Dette er en ubetydelig gave til deg og herremannen.
Fra omskjæringsfesten til Ayoub.
Gratulerer. Er det barnebarnet ditt?
Å, nei!
Der er sønnen min, Ayoub!
Godt gjort! En sønn, i din alder?
Du skulle vært der -
- og sett det med egne øyne.
Du ville ikke trodd at han ble skåret i.
Han felte ikke én tåre.
Da min eldste sønn ble omskåret -
- tok jeg med forhuden hans til Teheran.
Jeg ville grave den ned i nærheten av sjahens palass, slik at han en dag -
- skulle få seg en god jobb som dørvakt der.
Det ville vært fint. Men vaktene kom og arresterte meg.
De satte meg i fengsel og slo meg nesten i hjel.
De slo meg hver dag.
Etter flere uker slapp de meg fri.
Da jeg kom ut, dro jeg på kino.
Og der så jeg en film.
Så forlot jeg kinoen og reiste hjem igjen.
Etter det ga gud meg fire døtre.
Gratulerer.
Min andre kone -
- fikk heller ingen sønn.
Hun fødte ingen sønn.
Men for 12 år siden ga gud meg -
- omsider en sønn.
God kveld, frue.
Beklager at jeg forstyrrer.
Tusen takk.
Hva er prisen på kjøtt i Teheran nå?
Jeg kjøper ikke kjøtt. Jeg er vegetarianer.
Fortell videre.
Vent til min kone har gått.
Hvordan er været i Teheran?
Det er varmt og forurenset.
Her er luften frisk.
Vær så god.
Takk. Det var ikke nødvendig.
Tusen takk.
Jeg vil ikke være til bry.
Det er fint slik. Tusen takk.
Jeg lurte på...
Det du fortalte om sønnen din...
Hvordan skulle det påvirke hans fremtidige jobb og liv?
I byen du kommer fra -
- blir guttene også omskåret.
Hva gjøre de med forhuden?
Jeg regner med at de kaster den.
Det er ingen vanlig hud. Den avgjør barnets skjebne.
Ikke rart dere utsettes for så mye uhell i byen deres.
Den må gis til fadderen.
Han må ta den med til et egnet sted og gjemme den.
Gjemmes den i luftegården til et fengsel, -
- blir barnet forbryter.
Gjemmes den på en universitetsplass, -
- blir barnet lege eller ingeniør.
- Så interessant. - Er det noe å le av?
Nei, det er det ikke.
Så hvis et barn vil bli lege, -
- trenger du bare å grave ned denne saken -
- der du vil, og så blir han det?
Nei, da!
Han må selvsagt studere!
Men hvis du gjør det, vil gud oppfordre ham -
- til å jobbe hardt -
- og komme seg inn på universitetet.
Slik er skikken vår her.
Kjenner du Zail?
Hvem?
Shir Mammad.
Alle kjenner ham, hvorfor gjør ikke du det?
Hva er det fulle navnet hans?
Vossoughi.
Behrouz Vossoughi.
Behrouz Vossoughi?
Ja, se her.
Se her.
Han er en skikkelig mann.
Han har verdighet.
Han duger virkelig.
Du kan se på øynene hans at han er et mannfolk.
Ja visst.
- Lever han fortsatt? - Ja.
Bra.
Gudskjelov.
Så lenge han lever -
- er Ayoubs skjebne i hans hender.
Jeg har oppbevart denne i 38 år, -
- slik at han, ved Guds hjelp, kan gi min sønn en god fremtid.
Kunne du -
- gi ham denne?
Hva er det?
Ikke bli pinlig berørt.
Ikke bli flau.
Jeg har strødd salt på, -
- lagt bomull rundt -
- og pakket alt inn i stoff.
Det er forhuden til sønnen min.
Og hva skal jeg?
Vær så snill å gi den til herremannen -
- så han kan få den levert til den verdige mannen.
Det kan han ikke.
Vossoughi bor i utlandet.
Gjør meg en tjeneste.
Be herremannen ta den med når han reiser til utlandet.
Nei, herremannen -
- kan ikke reise til utlandet. Og Vossoughi får ikke komme tilbake.
Hvorfor ikke?
Fordi...
Da gir du den til herremannen -
- og så gir han den til sjefen deres -
- og forteller historien om min Ayoub.
Kanskje gud hjelper.
Løsningen til herremannens og den verdige mannens problem -
- kan ligge i denne forhuden.
- OK. - Det ligger dypere mening bak, ser du.
God natt. Tusen takk.
Unnskyld...
Det er en ting til jeg vil si.
I TV-serien så jeg at du er ugift.
Vi har ledig rom. Bli her, luften er frisk.
Tusen takk.
Gi i det minste dette brevet til herremannen.
Får han problemer, løser brevet dem.
Hva står det i brevet?
Livshistorien til min sønn Ayoub.
- Ja, vel. Tusen takk. - Adjø.
God kveld. Hva gjør du her?
- Jeg hørte at du var tilbake. - Jeg skulle til å besøke deg.
- Er det noe nytt fra datteren min? - Ja, hun har det bra.
Så du henne med egne øyne?
Tusen takk. La meg kysse hånden din.
- Hva sier du? - Du har gjort henne en stor tjeneste.
Det var datteren din som fikk oss hit.
God kveld. Vil du komme hjem til meg?
Takk, en annen gang.
Ikke bli ute i mørket.
God natt.
Tusen takk.
Vær helt trygg.
Datteren din har det bra. Hun er hos Shahrzad.
Hva er det?
Faren hennes er på vei hjem.
Hvis broren får vite det, setter han fyr på det.
Setter han fyr på Shahrzads hus?
Hvorfor?
Dette er en landsby.
Folk prater bak ryggen vår.
Vi er vanæret.
Jeg hørte at hun bodde i Kerman. Hvorfor flyttet hun hit?
Hun har bodd her i to år.
Til å begynne med plaget folk henne.
Da ordføreren skjønte at hun hadde spilt i filmer før revolusjonen -
- og at hun var danser, -
- bestemte han seg for å jage henne bort herfra.
Han sendte folk -
- for å true.
De kastet ut tingene hennes.
Men hun brydde seg ikke om det.
Hun malte bilder hele dagen.
Hun sa hun var vant til å være utendørs.
Til slutt lot folk henne være i fred.
Ordføreren nektet oss å besøke henne.
Selv oppsøkte hun ingen.
Men alle snakket om henne.
Moren min spurte alltid om jeg ville bli gjøgler, som Shahrzad.
Hva pønsker du på nå?
Fikk du gjort det du skulle?
Ja, jeg ringte og avtalte å være i Teheran kl. 18 i morgen.
- Det klarer vi. - Vi får håpe det.
En gammel mann ba meg gi deg denne.
- Hva er det? - Et brev.
Resten kan jeg fortelle deg senere.
Jeg er skrubbsulten, jeg går inn.
Jeg møtte Marziyehs mor.
God natt.
Kan du åpne den senere?
Hva?
Åpne den senere.
Vet du hva den inneholder?
De hører sammen.
Noe nytt fra forloveden din? Hvorfor ser vi ikke noe til ham?
Han har vært desertør i fem år.
Av og til orker han ikke mer.
Da kommer han tilbake til landsbyen og blir her en stund.
Men så bestemmer han seg for å dra igjen.
Hver gang lover han å ikke rømme mer.
Men han gjør som han vil.
Han kan dukke opp plutselig.
Hva gjør du med det?
Jeg klarer å hanskes med ham.
Men familien hans er en annen sak.
Her finnes ingen regler eller lover.
Bortsett fra for veien. De endrer dem stadig, heller enn å reparere veien.
Tidlig en morgen gikk jeg hjemmefra -
- med hakke og spade for å utvide veien -
- slik at to biler kan passere hverandre.
Men da tok de fra meg spaden og sa at den ikke var for kvinner.
Spaden er bondens ære.
Kan du slå av? Beklager.
Ta med deg denne.
God kveld.
Hvordan står det til?
Og med deg?
Takk, bare bra.
Og med dere?
Bli med hjem til oss.
Ordføreren ba oss invitere deg inn til oss, så du får hvilt.
Tusen takk. Men vi skal dra tidlig i morgen.
Jeg blir heller her. Jeg ville bare vært til bry. Takk.
Trenger du noe?
Nei takk, jeg har alt jeg trenger
Klær, et pledd, noe annet?
Det er veldig snilt, men nei takk.
Tusen takk.
Hils familien.
Da skal vi ikke forstyrre mer.
Tusen takk. God natt.
God natt. Ha det bra.
Byfolk godtar ikke landsbyfolk.
Hvis det kommer kraftig hagl i natt, vil han forstå.
Pass på hva du sier.
Det ville vært verre for oss enn for ham.
Vi kan miste hele avlingen.
Han må oppleve hagl for å forstå.
Hei. God morgen.
Har du sovet godt?
- Vil du ha vann i ansiktet for å våkne? - Nei.
God morgen.
Hun dro ut med malersakene i dag tidlig.
Dette er visst en gave til deg.
Da er hun ikke så krenket likevel.
Nei, hun lever sitt liv.
Hva er dette, Panahi?
Jeg er blitt fadder.
Jeg legger det her så du ikke glemmer det.
Skal vi dra?
Panahi...
I slike situasjoner vet kvinner hva som er best.
Hvem er det?
God morgen.
Hvem er det?
Det er oss. Jafari.
Jeg vil bare legge inn et godt ord, om mulig.
- Kom inn. - Takk.
Lov meg at det ikke blir problemer.
Kom inn.
Mehdi, gå ut.
Hvor skal jeg gå?
Lukk opp døren. Flytt deg.
Jeg går litt i forveien.
Fru Jafari!
Fru Jafari, vent på meg!
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Oversatt fra persisk av Nina Zandjani