‏- NETFLIX מציגה -
‏ישנם שלושה סוגי אנשים.
‏אלה שמעל,
‏אלה שמתחת,
‏אלה שנופלים.
‏קומה 48.
‏הפיר. ‏-כן.
‏הפיר.
‏והחודש רק החל.
‏אז השאלה היא...
‏מה נאכל?
‏ברור, את השאריות של אלה מעל.
‏מה זה מעל? ‏-הקומה ה-47. ברור.
‏שמי גורנג.
‏תישאר בצד שלך של הפיר, בבקשה.
‏גורנג.
‏איזה שם קיבלת?
‏כן.
‏כדאי שנדע את השמות זה של זה.
‏נבלה הרבה זמן יחד.
‏או שלא.
‏מי יודע?
‏שמי טרימגסי.
‏מר טרימגסי, אתה יודע כיצד עובד הפיר?
‏ברור. זה קשור באכילה.
‏לפעמים, קל מאוד.
‏בפעמים אחרות, קשה מאוד.
‏תלוי בקומה בה אתה נמצא.
‏למרבה המזל, קומה 48 טובה.
‏יש עוד אנשים רבים מתחת? רגע, אל תגיד לי.
‏ברור.
‏בקרוב, יהיו פחות.
‏היי, אתם שומעים אותי שם למטה? ‏-אל תקרא להם.
‏למה לא? ‏-כי הם מתחת.
‏אלה שמעל לא יענו.
‏למה? ‏-כי הם מעל, ברור.
‏הכול ברור לך מאוד, מה? ‏ודאי היית כאן כבר זמן רב.
‏חודשים. חודשים רבים.
‏ושוב, קומה 48 טובה.
‏תדע שאתה בר מזל.
‏כמה זמן נישאר בקומה הטובה הזאת?
‏חודש, לא פחות.
‏ואז, נראה.
‏ואני לא אענה על שאלות נוספות.
‏דיבורים מתישים אותי.
‏בייחוד כשעליי לתת יותר מידע ‏מכפי שאני מקבל בתמורה.
‏ברור שזה לא הוגן.
‏אז מעתה והלאה,
‏אני אתן לך אותה כמות מידע שאתה תיתן לי.
‏האור האדום כבוי. האור הירוק דולק.
‏עכשיו נתתי לך מידע. ‏יהיה הוגן רק אם תענה על משהו.
‏למה האור האדום כבה?
‏האוכל כבר נאכל.
‏זה ברור כל כך שלא אטרח לומר "ברור".
‏זה דוחה.
‏בסדר.
‏בהנחה שיש 47 קומות מעלינו ‏ושני אנשים בכל קומה,
‏אנחנו אוכלים שאריות של 94 אנשים.
‏אל תדאג.
‏בקרוב, יהיו פחות אנשים מעל.
‏אתה לא אוכל? ‏-אני לא רעב.
‏אתה תהיה רעב.
‏למה שיהיו פחות אנשים?
‏לא אגיד שזה ברור, כי זה לא.
‏לא הבנתי את זה עד שהייתי בקומה השמינית.
‏יין!
‏בקומות העליונות יש ודאי מוסלמים ‏וכאלה שלא שותים אלכוהול.
‏אלכוהול לא מגיע עד לכאן בדרך כלל.
‏אתה באמת לא אוכל?
‏לאחר כך.
‏למה עשית את זה?
‏אלה מתחת יכולים לאכול את זה.
‏מה אם זה מה שעשו מעל?
‏הם בטח כבר עשו זאת.
‏החלאות.
‏חם? ‏-יהיה חם יותר.
‏חם יותר?
‏בעוד דקה, נרתח עד אפר.
‏כן? למה?
‏בגללך.
‏הטמפרטורה תעלה ללא הגבלה, אלא אם כן...
‏אלא אם כן מה? ‏-תיפטר מהתפוח הזה.
‏האוכל שלנו רק בזמן ‏שהבימה נמצאת בקומה שלנו.
‏אם תשמור משהו, הטמפרטורה תעלה עד שנישרף.
‏או תרד עד שנקפא למוות.
‏זה משתנה.
‏לעזאזל.
‏אתה מבין?
‏מה?
‏אתה מבין שברגע שאתה בפנים, ‏אתה לא יכול לעזוב עד מתי שהוסכם?
‏אז התקבלתי.
‏עוד לא.
‏האם החפץ יכול להיות ספר?
‏הוא יכול להיות מה שתרצה.
‏- דון קישוט -
‏ברצוני לספר לך למה אני כאן.
‏למה?
‏כדי שתספר לי למה אתה כאן.
‏ברור.
‏רציתי להפסיק לעשן ולקרוא את "דון קישוט".
‏נאמר לי שאוכל להביא עמי חפץ וחשבתי...
‏באת לכאן מרצונך החופשי?
‏שישה חודשים בתמורה לדיפלומה, כן.
‏דיפלומה?
‏מה זאת אומרת?
‏אז הם חייבים לי שתיים.
‏אהיה כאן במשך שנה.
‏מדוע אתה כאן?
‏אז הבחור הזה יקבל אחת ואני לא?
‏במקומך, הייתי זז.
‏גם היום אתה לא אוכל? ‏-ברור שלא.
‏איזה בזבוז.
‏אתה לא ראוי לקומה הזאת.
‏לא אמרת מדוע אתה כאן.
‏קדימה, ספר לי.
‏טוב, אבל רק אם תבטיח שלא תגנוב ‏את המילה "ברור".
‏הייתי בבית, צפיתי בבחור עם זקן ‏שפרסם משחיזי סכינים.
‏"סמוראי-מקס משחיז כל סכין, ‏ישר ומשונן," הוא אמר.
‏"הביטו בסכין הזה.
‏הוא כה קהה, שאינו מסוגל לחתוך אפילו ספוג.
‏אחרי סמוראי-מקס, הוא חותך את המשטחים ‏הקשים ביותר, אפילו את הלבנה הזו."
‏וכך היה.
‏ואז, מספר עקרות בית
‏טענו שסמוראי-מקס שינה את חייהן.
‏"לא יכולנו לקלף עגבניות בכלל,
‏והלחם שלנו התפורר.
‏סמוראי-מקס שינה את חיינו," אמרו כולן.
‏מעולם לא קילפתי עגבנייה, אם להיות כן.
‏ואני קונה לחם פרוס.
‏לא ברור לי למה מישהו צריך ‏לחתוך לבנה עם סכין מטבח.
‏אבל זה גרם לי לחשוב.
‏למה אני לא משחיז את סכיניי?
‏מה אם חיי גרועים כי אני לא משחיז אותם?
‏כי הפרטים לא מעניינים אותי?
‏פרטים, גורנג. ‏-קנית אותו?
‏ברור שכן. ‏-ואז מה?
‏השחזת את הסכינים שלך ‏ושיספת למישהו את הגרון?
‏קניתי אותם והמשכתי לראות את הפרסומת הבאה.
‏אותו בחור עם זקן ‏ואותן עקרות בית הופיעו בה.
‏נחש מה הם מכרו.
‏סכין שלא יתקהה ‏אפילו אחרי שחותכים איתו לבנה.
‏הוא משחיז את עצמו בזמן הפריסה.
‏אתה יודע מה היה שמו?
‏סמוראי-פלוס. ‏-גם אותו קנית?
‏לא. ‏-ברור שהם צחקו לי בפנים.
‏אלה הפרטים.
‏הפרטים גרמו לי לאבד את העשתונות.
‏הרמתי את הטלוויזיה שלי,
‏זרקתי אותה מהחלון,
‏והיא נפלה על מהגר בלתי חוקי ‏מחורבן על אופניים.
‏האם מותו של הבחור הוא אשמתי?
‏הוא בכלל לא צריך היה להיות שם.
‏הביאו אותך הנה כי הרגת מישהו?
‏ניתנה לי בחירה, ‏המחלקה הפסיכיאטרית או הפיר.
‏אז באתי הנה.
‏אבל לא הציעו לי דיפלומה.
‏כמה קומות יש?
‏לא יודע. לפחות 132, כי הייתי שם.
‏מאה שלושים ושתיים.
‏והיו עוד מתחת.
‏כמה אוכל הגיע עד לשם? ‏-כלום.
‏אי אפשר לשרוד חודש שלם ללא אוכל.
‏לא אמרתי שלא אכלתי.
‏אמרתי רק שלא הגיע לשם אוכל.
‏ואפשר לשרוד למעלה מחודש ללא אוכל.
‏אבל הלך עליך ‏אם אתה מקבל שתי קומות נמוכות ברצף.
‏עלינו ליצור קשר עם אלה מעל.
‏בשביל מה?
‏עליהם לקצוב את האוכל שלהם.
‏הם יגידו לקומה 46.
‏והם יגידו לקומה 45 וכן הלאה.
‏אתה קומוניסט?
‏אני הגיוני. יהיה הוגן לקצוב.
‏אלה שמעל לא מקשיבים לקומוניסטים.
‏אז נתחיל מתחת.
‏היי! אתם שם, בקומה 49!
‏תשאירו לנו יותר יין בפעם הבאה, נבלות!
‏הנה היין שלכם, מזדיינים!
‏אלה שמתחת נמצאים מתחת, גורנג.
‏ייתכן שבחודש הבא הם יהיו מעל. ‏-כן, והם ישתינו עלינו.
‏חלאות.
‏בחרתי בספר.
‏במה אתה בחרת?
‏זה ברור.
‏הסמוראי-פלוס.
‏לא נמאס לך ממנו?
‏הוא מדהים.
‏ככל שאני משתמש בו יותר, הוא נעשה חד יותר.
‏זה היה אדם? ‏-ברור שכן.
‏אני מקווה שהוא לא היה פיכח.
‏חסר לנו יין.
‏אתה יכול לאכול כמה שאתה רוצה בקומות שמעל.
‏אבל אז אין למה לצפות...
‏ויש הרבה על מה לחשוב.
‏אף אחד לא יעשה דבר?
‏במקומך, הייתי מתפלל ‏להישאר בקומות האמצעיות.
‏נראה שאתה מסוג האנשים ‏שיקפצו אם יהיו למעלה.
‏ואין לך אומץ להיות מתחת.
‏אומץ למה?
‏תוכל להקריא לי פרק הערב?
‏אני לא מצליח לישון לאחרונה.
‏אני מתגעגע לטלוויזיה שלי.
‏באילו קומות היית?
‏התעוררתי בקומה 72.
‏ואז הייתי בקומה 26.
‏ואז ב-78, ואז ב-43.
‏ב-11, ב-79.
‏שלושים ושתיים, ואז שמונה.
‏הייתי ב-132 בחודש שעבר.
‏כעת אני כאן.
‏עם מי היית? ‏אני מניח שמתעוררים לצד אותו אדם.
‏עם מי היית? ‏-מה גורם לך להניח זאת?
‏אמרת שנהיה יחד בחודש הבא. עם מי היית?
‏זה לא חשוב. מה שכן חשוב זה ‏שיש לך סכין שמשחיז את עצמו.
‏וחברך לתא נעלם בקומה שבקושי יש בה אוכל.
‏אתה לא נראה מורעב כל כך.
‏המסקנה ברורה.
‏הבטחת שלא תשתמש במילה הזאת.
‏ברור שהתעלמת מהדיבר החמישי.
‏וברור שאכלת את שותפך לתא.
‏תתעלם ממנה. תאכל.
‏היא נפצעה? ‏-לא משהו רציני.
‏נכון, מיהארו?
‏אתה מכיר אותה?
‏היא מגיעה בכל חודש.
‏למה? ‏-היא מחפשת את בנה.
‏ישנם ילדים בפיר?
‏זה בסדר.
‏תראו, תראו.
‏רוצה שתישאר מספר ימים?
‏חשבתי שאתה אדם הגון.
‏ברצוני לעזור לה.
‏אני עוזר לה.
‏בפיר, לכולם יש חופש לבחור.
‏היא בחרה לרדת.
‏אתה יודע מה היפהפייה הזאת עושה כל חודש?
‏לפני שהיא יורדת למטה, ‏היא הורגת את חברתה לתא.
‏כדי לשפר את סיכוייה ‏להיות עם בנה בחודש הבא.
‏הגופה שראית שנפלה הייתה ודאי של חברתה לתא.
‏לא הרגתי אף אחד בקומה ה-132.
‏זמנו של חברי לתא בפיר נגמר.
‏הוא ודאי פורח לו בחוץ עם הדיפלומה.
‏כעבור שמונה ימים, גופה נפלה ‏בזמן שהבימה הייתה בקומה שלנו.
‏אכלנו בשר אדם.
‏אבל לא הרגנו אף אחד.
‏היי!
‏עזבו אותה לנפשה, חלאות!
‏הם ישאירו אותה רק יום, יומיים. אל תתערב.
‏האם תקריא לי פרק הערב...
‏קדימה, קפוץ!
‏זו קפיצה של שישה מטרים בלבד.
‏איזה פרק תרצה שאקריא?
‏ברור שאת הראשון.
‏אלוהים!
‏"איפשהו בלה מנצ'ה, ‏מקום שאיני חפץ להיזכר בו,
‏גר לו אדון לא מזמן, ורומח שישב על המדף,
‏מגנו העתיק, סוס שדוף וכלב ציד."
‏אתה מאמין באלוהים?
‏מדוע אתה שואל?
‏אם כן, התפלל למעננו.
‏אתה מריח את זה?
‏זה הגז.
‏בעוד כמה שניות, ירדימו אותנו.
‏מחר נתעורר בקומה אחרת.
‏אני מחבב אותך, גורנג.
‏אני חושב שלא תחזיק מעמד זמן רב.
‏אבל אני מחבב אותך.
‏יש לך לב טוב.
‏נותרו לי רק חודשיים.
‏כשאעזוב, אני מניח שאקבל דיפלומה.
‏וזה לא פרט שולי.
‏אתה מאמין באלוהים?
‏החודש, אני מאמין.
‏אתה ישן כמו בול עץ, גורנג.
‏לא!
‏תרגיע.
‏תירגע.
‏זה לא מקום טוב. עכשיו אתה מבין?
‏אתה צעיר יותר וחזק יותר ממני.
‏ייתכן שלא תתקוף אותי היום או מחר.
‏אך עם הזמן, תביט בי באופן שונה.
‏הרעב גורם לטירוף.
‏במקרים שכאלה, או שאוכלים או שנאכלים.
‏ברור שאני לא רוצה להרוג אותך.
‏הבשר שלך יירקב במהירות.
‏ולא יהיה לנו אוכל.
‏גם לא אשתק אותך מיד.
‏הצום נסבל בשבוע הראשון.
‏אכלת פעם חלזונות?
‏אל תעשה זאת. בבקשה.
‏אנשים פלצנים קוראים להם "אסקרגו".
‏הם נחשקים ביותר במספר מדינות.
‏אך עליהם להיטהר קודם ‏במשך שבעה עד עשרה ימים.
‏אז אל תפחד... עדיין.
‏אתה שומע אותן?
‏הצרחות של אלו שמתעוררים...
‏ומגלים היכן הם.
‏אל תעשה את זה.
‏אינך חייב לעשות את זה, טרימגסי.
‏החברות בינינו תישחק לאט.
‏היא תיגמר בחוסר אמון הדדי
‏שיגרום למחלוקת ולפשע.
‏אני יודע. חוויתי זאת.
‏אתה רוצח ארור.
‏לא. אני פשוט חושש.
‏אני לא נהנה מזה, חילזון שלי.
‏אני לא חילזון ארור.
‏אני מצטער, יהיה לי קל יותר ‏לחשוב עליך כעל חילזון,
‏שמטהר את הפגמים שלו.
‏רואה? יש לי רגשות.
‏תראה את זה.
‏אפילו לא עצמות!
‏שמע, חילזון שלי.
‏אתה כבול. אני לא.
‏יש לך ספר, ולי יש סמוראי-פלוס.
‏ברור שאינך במצב בו אתה יכול לדרוש דברים.
‏אך אם תשתף פעולה,
‏אציע לך הזדמנות לחיות.
‏אינך יכול להטיל בי מום ‏ולצפות שאשרוד כאן, בן זונה.
‏אעשה מה שאוכל, אני מבטיח.
‏בעוד שמונה ימים, אסיר פרוסות של בשר.
‏אנסה לרפא את פצעיך בכל פעם.
‏ואתן לך את מנתך.
‏חתיכה מעצמי?
‏תחשוב על ההישרדות שלך ותעזור לי.
‏אני מקווה שתתעשת בקרוב,
‏כדי שנוכל להמשיך לקרוא יחד את דון קישוט.
‏בסדר. מותו של אדם זה אולי היה תאונה.
‏אך זה לא.
‏אתה תהיה האחראי היחיד למותי, בן זונה.
‏לא, אלה מעל מאלצים אותי לעשות זאת.
‏כל ה-340 אחראים לפניי.
‏נוכל להתקיים ממים, טרימגסי.
‏אולי אתה, כן.
‏אבל אני אדם זקן.
‏עליי להתמקד בלצאת בעוד חודשיים.
‏אם אשרוד, ונרד לקומה נמוכה יותר, ‏מה יקרה אז?
‏אתה מבין עכשיו, נכון? ‏-ברור שלא.
‏האם תקריא לי הערב? ‏-ברור שלא.
‏אם כך, זה הוחלט.
‏הדיבורים מתישים אותי.
‏השתיקה מתישה אותך, בן זונה!
‏הגיע הזמן, חילזון שלי.
‏ניסיתי לקרוא...
‏אך איני יכול.
‏המילים מתערבלות.
‏מוחי מעורפל.
‏עדיף לך אם נתחיל היום.
‏אחרת לא אוכל להבטיח עבודה נקייה.
‏אני רוצה שתדע שאני רואה בך אחראי.
‏לא באנשים מעל.
‏לא בנסיבות.
‏אפילו לא בהנהלה.
‏רק בך.
‏אפשר לומר שכבר טוהרת, חילזון.
‏מבפנים ומבחוץ.
‏אפילו אין בך טינה.
‏אל תדאג, אחתוך רק מספר חתיכות קטנות.
‏אותיר את איברי המין שלך ללא פגע.
‏אתה מוכן?
‏תודה.
‏איך קוראים לבנך?
‏תאכל...
‏או שתיאכל.
‏אתה גרמת לי לעשות זאת.
‏לא.
‏הייתי חסר הגנה ואתה שחטת אותי.
‏לא התייחסת אליי באותו כבוד שהפגנתי כלפיך.
‏ברור.
‏עודך משתמש במילה זאת במותך.
‏יש ריח של גז.
‏ואינך אמיתי.
‏אולי.
‏למי אכפת? כעת, אנחנו זהים.
‏שנינו רוצחים.
‏רק שאני מתורבת ממך.
‏לך. ‏-לא. לעולם לא אעזוב.
‏אני שייך לך כעת. אני בתוכך.
‏אך אתה גם שייך לי.
‏חילזון.
‏הדיבורים מתישים אותי.
‏רואה? אני צודק.
‏רעמסס השני, בוא. קדימה, מותק.
‏הוא רק בירך אותך לשלום, בריון אחד.
‏אני אימוגירי. הוא רעמסס השני.
‏לחיות מותר להיות בפיר?
‏לא הייתי באה לכאן בלעדיו, גורנג.
‏להביא לכאן כלב נקניקייה ‏אינו רעיון חכם במיוחד, גברת.
‏הוא יותר נקניקייה מכלב.
‏חשבתי שתהיה רגיש יותר כלפי חיות. ‏אתה בחרת בספר.
‏איש מעולם לא ביקש ספר.
‏ביקשו כל מיני דברים. רובים, קשתות,
‏סכינים, לפידים...
‏מקלות גולף, אלות בייסבול...
‏אפילו אופני כושר. ‏-את יודעת מה שמי?
‏מותר לך לעשן.
‏נמשיך? ‏-כן.
‏רגישות לגלוטן או מוצרי חלב?
‏לא.
‏אתה רגיש לפירות ים, בוטנים, פירות כלשהם?
‏לא שידוע לי.
‏אתה מודע לכך שאסור לעשן בפנים?
‏כן, אני יודע.
‏האם שתיקה היא חלק מהראיון?
‏אתה חש אי נוחות?
‏לא.
‏האוכל האהוב עליך?
‏אני לא יודע.
‏תחשוב, בבקשה.
‏למה את רוצה לדעת?
‏נוסיף אותו לתפריט.
‏אז התקבלתי?
‏עוד לא.
‏אסקרגו בורגיניון.
‏חלזונות?
‏כן. ‏-יופי.
‏תוכלי לחלץ אותי? ‏-אתה יודע שאיני יכולה.
‏כמה אנשים שלחת אל דיר החזירים הזה ‏לפני שנשלחת לכאן בעצמך?
‏אם אני זוכרת נכון, ‏הגעת לכאן מרצונך החופשי.
‏ואיש לא שלח אותי.
‏בחרתי לבוא.
‏אז את לא יודעת שאנשים מתים בפיר?
‏אנו מעדיפים לקרוא לו ‏"מרכז אנכי לניהול עצמי".
‏כמה קומות יש?
‏מאתיים.
‏מאתיים?
‏אין לנו מספיק אוכל למאתיים קומות.
‏אם כל אחד יאכל רק מה שהוא זקוק לו,
‏אוכל יגיע לקומות הנמוכות ביותר.
‏לא קל כל כך בפנים. ‏-לא.
‏או בחוץ.
‏אבל משהו חייב לקרות בסוף ‏במרכז האנכי לניהול עצמי.
‏משהו שגורם לאחדות ספונטנית.
‏המרכז האנכי לניהול עצמי? אחדות ספונטנית?
‏הפיר הארור הזה נוצר לשם כך?
‏שינוי אף פעם לא ספונטני, גברת.
‏אולי בגלל זה אתה כאן.
‏מספיק לי לצאת מכאן בחיים.
‏טוב. טעים, מה? אתה אוהב את זה.
‏מישהו עלול למות בגלל זה, את יודעת?
‏בסדר.
‏כל אחד יאכל פעם ביומיים. זו ההקצבה שלי.
‏ילד עלול למות.
‏אין אף אחד בן פחות מ-16 בפיר.
‏יש מישהו אחד לפחות.
‏אין אף אחד בן פחות מ-16 בפיר.
‏ההנהלה קפדנית מאוד.
‏בוקר טוב, רבותיי.
‏הקשיבו, בבקשה.
‏שמתי לכם אוכל בצד.
‏אכלו את ההקצבה שלכם
‏והכינו שתי הקצבות דומות לאלה מתחת.
‏מה, מכשפה זקנה? היינו בקומה ה-88. ‏בקושי יצאנו משם בחיים.
‏אני מבינה, אבל אנחנו אחראים ‏לאלה שלא היה להם מזל החודש.
‏תקבלו מספיק קלוריות כדי לשרוד.
‏רבותיי, בבקשה.
‏אחדות ספונטנית.
‏ייתכן כי מטרת המקום מנוגדת למה שנדמה לך.
‏האחדות תזהיר אותם
‏להימנע מכך בחוץ, לא נראה לך?
‏להזהיר את מי? ‏-את מי נראה לך?
‏את ההנהלה.
‏נכון. אתה מאמין ‏שההנהלה עושה הכול בצורה מוטעית.
‏עבדתי עבורה במשך 25 שנים.
‏ומקבלים זכויות מסוימות.
‏מה זאת אומרת? ‏-אפשר לבחור בחבר לתא.
‏אני לא יכולתי.
‏רבותיי, אני מבינה שהייתם רעבים מאוד ‏ולא שמתם לב לדבריי.
‏הכרחי שתאכלו רק את ההקצבות שהכנתי לכם
‏ותכינו שתיים דומות לקומה ה-35.
‏עזבי אותנו!
‏נאכל כמה שנרצה.
‏הם יבינו בסופו של דבר.
‏את אמיתית?
‏רבותיי, בבקשה, אכלו את חלקכם ‏והכינו שתי הקצבות דומות...
‏רבותיי, בבקשה.
‏אכלו את חלקכם והכינו שתי הקצבות דומות...
‏רבותיי, בבקשה.
‏אכלו את חלקכם והכינו שתי הקצבות דומות...
‏רבותיי, בבקשה. ‏אכלו את חלקכם והכינו שתי הקצבות דומות...
‏רבותיי, הכנתי את ההקצבות שלכם
‏ועוד שתיים לקומה ה-35 כדי להקל עליכם...
‏הכינו שתי...
‏בבקשה, עברו 15 ימים.
‏אני מתחננת שתישמעו להנחיות שלי.
‏אין ספק כי אנשים מתים מתחת לרגליכם.
‏אתם מבינים? אנשים מתים!
‏תקשיבו, חתיכות חרא.
‏תעשו מה שהבחורה אומרת ‏או שאחרבן לכם על האוכל כל יום.
‏ואמרח אותו על כל גרגר אורז, שמעתם?
‏אתם תאכלו חרא כל יום.
‏תעבירו את ההודעה לחלאות מתחתיכם. ברור?
‏יופי.
‏נראה שזה עובד.
‏ברור.
‏לא לזה ציפיתי.
‏רציתי לשכנע אותם.
‏הם משוכנעים.
‏בעזרת חרא? ‏-זה יעיל יותר מאחדות.
‏לו יכולנו לשכנע את אלה מעל...
‏לא, הם לא יקשיבו לי.
‏למה לא?
‏כי איני יכול לחרבן כלפי מעלה, גברת.
‏הצילו! עזרי לי!
‏זה בסדר.
‏היא אמו של הילד.
‏הכרית.
‏הכרית!
‏זה בסדר.
‏טוב, זהו זה.
‏קר.
‏מה? ‏-קר מאוד.
‏קר לה. כסי אותה.
‏זהו זה.
‏גם לי קר.
‏מה קורה?
‏הכלב הארור. בוא הנה, חתיכת חרא.
‏הוא גנב משהו. עזוב!
‏אני שונאת אותך.
‏כלבה!
‏אני שונאת אותך. ‏-היי!
‏מה?
‏זה עבור הבן שלה.
‏באמת? לא הייתי יודעת.
‏אני לא אימא.
‏היי, זו ההקצבה להיום?
‏קטלני, אחי.
‏בחרתי באישה הזאת לפני עשרה חודשים. ‏היא הייתה לבד.
‏אין לה הורים. אין לה ילדים.
‏המנה האהובה עליה היא אורז ובשר.
‏היא שחקנית קולנוע. היא בחרה ביוקלילי.
‏היא רצתה להיראות כמו מרילין מונרו בסרט.
‏היא הגיעה לפיר לבד.
‏שמעת נכון, גורנג.
‏לגמרי לבד.
‏רצתה להיות מרילין מונרו אסייתית.
‏הכלבה הזאת...
‏מנגנת ביוקלילי עם עיניה המלוכסנות.
‏כעת היא רוצחת משוגעת שמחפשת ילד מזויף.
‏אחדות ספונטנית.
‏אחדות ספונטנית שעטופה בחרא.
‏זה לא מקום טוב לחובב ספרים.
‏עבדתי בהנהלה במשך 25 שנה.
‏ובשמונה השנים האחרונות שלחתי ‏לגיהינום זה אנשים בלי לדעת.
‏כי לא ידעתי.
‏אני מבטיחה שלא ידעתי.
‏אתה מאמין לי, גורנג?
‏אתה לא מאמין לי, נכון?
‏אני צריכה שתאמין לי.
‏הבט בי, גורנג. ‏נאבקתי בסרטן במשך שלוש שנים.
‏ביום בו ידעתי שהפסדתי בקרב...
‏הגעתי לכאן כדי לעזור.
‏אבל אתה יודע מה?
‏כבר לא אכפת לי.
‏פשוט לא אכפת לי.
‏כבר לא אכפת לי משום דבר.
‏מי מביא הנה ספר, לעזאזל?
‏מי מביא הנה ספר מזוין, לעזאזל?
‏זה נס שאיש לא אכל את החלזונות.
‏אתה לא אוכל?
‏אשאיר כמה בכל מנה.
‏אימוגירי, למה את לא אוכלת?
‏היום היה תורו של רעמסס השני.
‏זה היום האחרון, כדאי שתאכלי.
‏איננו יודעים היכן נהיה מחר.
‏אתה לא מוריד אותה?
‏היא הייתה חברתך.
‏האם תאכל אותה?
‏ברור. לכן תליתי את עצמי.
‏היה קל יותר לקפוץ, כמו אחרים רבים.
‏אך רציתי להשאיר לך מתנה.
‏את הגוף שלי.
‏בבקשה, תאכל את הגוף שלי.
‏עכל אותו, ואז תפריש אותו בצורת חרא משחרר.
‏זכור, אחדות או חרא.
‏מה הטעם בכיסוי האוזניים?
‏אנחנו בתוך הראש שלך, אידיוט!
‏קראת לו אידיוט, חתיכת אידיוט?
‏אתה מדבר עם המשיח.
‏משיח החרא, אבל בכל זאת משיח.
‏תאכל אותי, גורנג. ‏-המכשפה המטורפת צודקת.
‏זה הסיכוי היחיד שלך לשרוד.
‏אכן, גורנג. תחתוך את בשרי, תאכל את גופי.
‏הו, מושיע.
‏"אמן ואמן אני אומר לכם,
‏אם לא תאכלו את בשר בן האדם ושתיתם את דמו,
‏אין לכם חיים בקרבכם.
‏האוכל את בשרי והשותה את דמי
‏יש לו חיי עולם,
‏ואני אקימנו ביום האחרון.
‏כי בשרי באמת הוא אוכל
‏ודמי באמת הוא שיקוי.
‏האוכל את בשרי ושותה את דמי
‏הוא ילין בי
‏ואני בו."
‏אמן.
‏הנה, גורנג.
‏עם הסמוראי-פלוס, זה יהיה כמו חמאה.
‏עשה זאת.
‏אוזניים, פנים, סנטר.
‏חזה, צלעות, גב.
‏צד, ידיים, מפרקים.
‏כתפיים, רגל.
‏ירך, צלעות.
‏היי, אתם שם! חלאות.
‏קדימה, אני יודע שאתם שם! ענו לי!
‏שמי בהראט. ואני נלהב, בנאדם. אתה ער?
‏ראית את הקומה שלנו?
‏הקומה השישית, ידידי!
‏אני נלהב!
‏הפעם אני אצא מכאן! היי!
‏היי, הקומה החמישית, ענו לי!
‏מה? רוצה לעלות? ‏-כן, אני רוצה.
‏למה? ‏-למה?
‏כדי לעזוב את הגיהינום הארור הזה.
‏אתה מאמין באלוהים? ‏-אכן.
‏כן, אני מאמין באלוהים.
‏אבל באיזה אלוהים?
‏האחד והיחיד.
‏אלוהים האחד והיחיד!
‏הוא אומר שהוא מאמין באותו האלוהים כמונו.
‏בחייך, אני רק עובר כאן, אני מבטיח.
‏אלוהים דיבר אליי והוא רוצה שאעזוב את הפיר.
‏הוא אומר שאלוהים דיבר אליו.
‏מה הוא אמר בדיוק?
‏ששתי נשמות רחמניות יעזרו לי לצאת מכאן.
‏שמעת, יקירתי? אני חושב שהוא התכוון אלינו.
‏ושהם יקבלו על כך תגמול.
‏כיצד אלוהים יתגמל אותנו?
‏בחיי נצח.
‏בחיי נצח, לא פחות.
‏לא רע יחסית לסיוע לאדם שחור.
‏בחייכם, תנו לי לעלות.
‏בסדר, זרוק את החבל.
‏תודה, אח ואחות! השבח לאל!
‏נתראה בחוץ! אני נלהב! הבנת?
‏עזרו לי!
‏חלאות!
‏חזירים!
‏היא חרבנה עליי!
‏בקש חבל מאלוהים!
‏החבל שלי!
‏לא!
‏אתה בסדר. תחשוב חיובי.
‏הלך עליך ובגדול.
‏הלך עליך ובגדול!
‏חמש...
‏לעולם לא תהיה קרוב כל כך.
‏חמש קומות ארורות!
‏אתה בהחלט מסתגל, חילזון שלי.
‏תקפתי אותך.
‏המכשפה הזקנה והמשוגעת התאבדה.
‏כעת, תוכל להבריא בקומה הזאת,
‏ותאכל כמה שתרצה.
‏ואז תעזוב בעוד חודש,
‏עם... הדיפלומה שלך.
‏רואה? זה לא היה קשה כל כך.
‏הכול תלוי עכשיו בך.
‏אך ורק בך.
‏שינוי הוא אף פעם לא ספונטני, גברת.
‏אולי בגלל זה אתה כאן.
‏עזור לי לרדת.
‏בוא נאלתר כלי נשק.
‏נעלה על הבימה ונחלק לכל קומה מספיק אוכל.
‏מה?
‏לא אוכל לעשות זאת לבדי.
‏אך יחד, נוכל לעשות זאת.
‏יחד, יש לנו סיכוי, בהראט.
‏אנסה לעלות בחודש הבא.
‏תמיד יהיה חלאה שלא יאפשר לך לעבור.
‏לרדת זו משימת התאבדות.
‏אם נביא אוכל עד הקומה האחרונה, ‏נפר את מכניקת הפיר.
‏אין מכניקה בפיר.
‏הפיר הוא הפיר.
‏הפיר הוא כלא מזוין.
‏איננו יודעים עד כמה עמוק הוא בכלל.
‏כשהייתי בקומה 202, ספרתי כל שנייה ושנייה
‏שלקח לבימה לעלות בחזרה למעלה.
‏זה אולי לא מדויק מאוד, ‏אבל בהתחשב בזמן שבו היא עוצרת...
‏יש ודאי כ-250.
‏מאתיים וחמישים? ‏-מאתיים וחמישים.
‏ואם אתה טועה?
‏אם ייגמר לנו האוכל ולא נגיע לתחתית?
‏נישאר על הבימה ונשוב למעלה.
‏כמו שרצית.
‏נרד? ‏-כדי לעלות שוב למעלה.
‏רק משוגע יעזוב את הקומה השישית.
‏או שני משוגעים נלהבים.
‏אתם נראים מטופשים.
‏אני מקווה ששניכם תמותו, חלאות.
‏אתה! זוז משם!
‏תתרחק מהבימה!
‏מה לעזאזל, בהראט?
‏לאט. אנחנו רק עוברים.
‏ניתן לכם את ההקצבות שלכם ונעזוב. ‏-לא.
‏לא? ‏-לא.
‏חמישים הקומות הראשונות אוכלות כל יום.
‏נתחיל בקומה ה-51.
‏אלה חבריי. הם עזרו לי לעלות לפני חודשיים.
‏הם אכלו אתמול ויאכלו מחר.
‏הם יכולים לצום יום.
‏אין סיכוי. אני בקומה השביעית, ‏זכותי לאכול כמו חזיר.
‏כמעט מתי ב-114 בחודש שעבר.
‏איפה הייתם אז, זבלים?
‏אז אתה אמור להבין.
‏מי אתה? המשיח?
‏באת לגאול אותנו?
‏משיחים מכפילים את הלחם והדגים, ‏הם לא לוקחים אותם מפיכם.
‏לעזאזל, בהראט.
‏לא ציפיתי לזה ממך.
‏מי אתה? העבד השחור של האדם הלבן?
‏את! לפינה המזוינת!
‏לעזאזל! אני אהרוג אותך!
‏תישאר בפינה, אל תזוז!
‏לפינה! אל תתעסק איתי!
‏תורידי את זה!
‏לרצפה!
‏זוז או שאמחץ אותך!
‏אתה! אם תתקרב, אתה תמות!
‏בהראט!
‏אני מצטער, אדוני.
‏תיסוגו מיד, שניכם.
‏אתם דורכים על האוכל, אידיוטים.
‏מי זה, לעזאזל?
‏אדם חכם.
‏לא לימדתי אותך דבר?
‏אדוני, אנחנו מנסים לקחת אוכל לכל קומה.
‏טוב ויפה.
‏טוב ויפה, אבל הנימוס קודם לכול.
‏לשכנע לפני שמביסים.
‏טוב... ואם הם לא משוכנעים?
‏אז מכים. אבל קודם יש לשוחח.
‏עם זאת...
‏מי מעלינו ישמע אם תצליחו?
‏ההנהלה.
‏להנהלה אין מצפון.
‏אף שישנו סיכוי קלוש
‏שלעובדים בקומה אפס כן יש מצפון.
‏עליכם למסור להם את המסר שלכם.
‏ואיך תשיגו זאת?
‏בעזרת סמל.
‏אנחנו זקוקים למנה.
‏מנה טעימה שמסודרת בצורה יפהפייה.
‏עליה להגיע לקומה אפס בשלמותה.
‏דמיינו את פניהם
‏כשהפיר יחזיר להם מנה שכזאת.
‏רק אז הם יבינו את המסר.
‏פנה קוטה.
‏תשמרו על הפנה קוטה כאילו חייכם תלויים בה.
‏הפנה קוטה היא המסר.
‏חברים.
‏אני מבקש שתתרחקו בבקשה מהבימה.
‏ברצוננו להזמין אתכם
‏להפגנה שקטה
‏שתשנה ללא רחם את מהלך האירועים.
‏היא תקבע תקדים חשוב...
‏מה אתה אומר, לעזאזל? דבר בפשטות.
‏אנו מבקשים שתצומו במשך יום אחד. ‏-במשך יום?
‏כן.
‏לעזאזל עם זה.
‏מה שחשוב הוא המסר.
‏רגע! ‏-רד ממני!
‏רק עוד מספר קומות. ‏-כן.
‏תתרחק!
‏חברים, אנחנו לא רוצים צרות. נעזוב בקרוב.
‏ניתן לכם את חלקכם ונעזוב.
‏הוא הולך למות. ‏-לא אם תטפל בו.
‏הוא ימות בכל מקרה.
‏אחנוק אותו בעזרת כרית.
‏תאכל ותפסיק לדבר שטויות.
‏אחתוך את בטנו ואוכל את מה שנתת לו.
‏לעזאזל.
‏מיהארו ודאי התעוררה כאן.
‏אמו של הילד? ‏-הילד אינו אמיתי.
‏זין.
‏לעזאזל.
‏לעזאזל!
‏הבימה לא עצרה.
‏כלומר ישנן קומות רבות משחשבת.
‏לעזאזל...
‏הבימה לא תעצור אם איש אינו בחיים.
‏לעזאזל.
‏מיהארו!
‏היא מתה.
‏לא!
‏היא מתה.
‏הבימה! בוא נלך!
‏בוא נלך!
‏הבימה!
‏לא להתקרב!
‏תחזיק מעמד.
‏לא נותר דבר.
‏עדיין יש לנו פנה קוטה.
‏הפנה קוטה היא המסר.
‏אין אף אחד.
‏הבימה עצרה.
‏זו ודאי הקומה הנמוכה ביותר.
‏תתכונן. אנחנו עולים.
‏הילד.
‏לא.
‏אל תעשה זאת.
‏לא! לעזאזל!
‏זרוק את הפנה קוטה.
‏-לא.
‏זרוק את הפנה קוטה הארורה.
‏לא.
‏רגע.
‏לא חם...
‏ולא קר.
‏זו ילדה קטנה.
‏היא רעבה.
‏תן לה קצת.
‏לא.
‏הפנה קוטה היא המסר.
‏"אדם דגול ואכזרי ישמש דוגמה נהדרת ‏למידה רעה,
‏ואדם עשיר וקמצן יהיה ולו קבצן.
‏שכן בעל העושר אינו שמח מעצם בעלותו,
‏אלא מעצם השימוש בו,
‏ולא על ידי השימוש בו כרצונו,
‏אלא מידע השימוש בו כיאה."
‏מה אתה רוצה?
‏אני אוהב להקשיב לך קורא.
‏"ידע השימוש בו כיאה."
‏כמה נועז מצידך לבזבז את השפע ‏מהקומה השישית, חילזון שלי.
‏לא בזבזתי. ‏-מה הלאה?
‏האם תאכל את האדם השחור?
‏למה לא את הילדה?
‏לילדה יש כישרון. לא שמת לב?
‏רעמסס.
‏רעמסס הוא המסר.
‏רעמסס השני הוא המסר.
‏רעמסס.
‏התעורר!
‏הילדה היא המסר.
‏היא המסר.
‏בהראט.
‏"יצאנו יחדיו למסע, בחרנו בדרך יחדיו.
‏אותו גורל ואותו מזל היה לשנינו."
‏מסעך הסתיים, חילזון שלי.
‏עוד לא.
‏עליי לעלות עם הילדה.
‏אך אתה לא המסר.
‏אך אני מבשר המסר.
‏המסר לא זקוק למבשר.
‏אל תקרא לי יותר חילזון.
‏אל תשתמש יותר במילה שלי.
‏האם היא תשרוד?
‏היא המסר.
‏תרגום כתוביות: טל לוריא