Send besked til fader Carden.
Sig, jeg har fundet lejren.
Rid hurtigt.
Bring forstærkninger.
Javel, broder.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
- Hvorfor fik jeg det ikke at vide? - Var det ikke din idé?
De red hele natten fra Rue-kløften.
I hans tilstand?
Han bør ikke bringe folk ind udefra.
Nimue.
Det er Druna.
Druna er smugler.
En smuk dronning.
Silke, krydderier
og mennesker.
Der er tre skibe.
Ankommer om seks dage.
- Jeg kan flytte dit folk. - Til Byzantium.
Hvad med de fey, der skjuler sig? Vi kan ikke flygte nu.
Vi har ikke mad nok.
Du har sværdet. Vi ved, hvad du kan gøre med det.
Og jeg blev svækket og udmattet.
Min kraft har grænser.
Der er fey fra ti klaner her. Tænk, hvad vi kunne redde.
Deres kulturer. Sprog.
Vi kan starte forfra.
Vi har intet guld.
Paladinerne er tyve og løgnere.
De foregiver renhed, men tager bestikkelse og stjæler min last.
Jeg vil gerne skade dem.
Sagde du seks dage?
Det kan du ikke mene.
Jeg lovede at beskytte dem.
Jeg må overveje det.
Der er stadig overlevende derude. Landsbyer, der skal beskyttes.
Ja, Cora.
Men vi har ikke engang mad nok her.
Hvorfor skal vi stole på ham?
Han har fortjent det.
Med blod.
De kommer!
- Hvem? - Den grædende munk.
Røde paladiner. De ved, hvor vi er.
- Hvor langt væk? - En dagsrejse.
- Måske før. - Vi må styrke vores forsvar.
Styrke... Vi kan ikke blive her.
De ryger os ud.
- Kan skibene komme før? - Der går nok endnu længere.
- Så vi skal bruge mindst seks dages ly. - Jeg har brug for kort!
Den første by efter Moycraig...
...er Gramaire.
Vil din onkel hjælpe?
Usandsynligt.
Jeg har også hørt, at paladinerne har taget Gramaire.
- Og din onkel? - Lad ham rådne.
Så længe paladinerne har Gramaire, har de forsyninger til at bekrige os i bjergene.
Vi overlever ikke.
Så vi tager den tilbage.
- Tager hvad tilbage? - Tager Gramaire?
- Vi er langt færre. - De er fire-fem gange så mange.
Før ville du angribe kongens hær.
Ja, men dette...
Vi mangler mad og husly.
Snart mangler vi også tid.
Vi skulle kun holde den i seks dage.
Tid til at hvile.
Komme på fode.
Få forsyninger.
Det er vores eneste chance for at overleve.
Det ville komme uventet.
Fordi...
...det er tosset.
Har du overvejet hvordan?
De vil have Ulveblodsheksen.
Lad os give hende til dem.
I har hørt sandheden fra lady Cacher.
Den døde arvings jordemoder, som blev betalt af den falske konge.
Uther Pendragon er en svindler og en løgner!
Sig det videre.
Alle mænd, kvinder og børn bør kende til den råddenskab,
som regerer over dem!
Uægte konge!
Tronraner!
Cachers ord bliver spredt.
Snart vil militserne være på din side og rydde vejen helt til Pendragons borg.
- Jordemoderen har tjent dig godt. - Ja.
Hvad koster hun?
Sikkerhed for en feypige.
Er det alt?
Det er alt.
Har pigen et navn?
Nimue.
- Hvad betyder hun for dig? - For mig?
Ikke meget.
Jeg har lovet det.
Jeg troede lige, at Merlin havde menneskelige følelser.
Bare rolig.
Jeg vil overveje det.
- Er du sulten? - Jeg hører, at nordens vildt er glimrende.
Pas på ham, broder.
Hvad laver de her?
Vi har en gæst fra syden.
Vi har vist meget at tale om.
Kom.
Så... lad os spise.
Før din indblanding havde vi Merlin under kontrol,
Magtens Sværd indenfor rækkevidde,
og nu har vi ingen af delene.
Kun dette...
...nonsens om jordemødre og tronranere.
Folkemængder råber op om det.
Sig, at det bare er et af Merlins billige tricks.
Sig det!
Jeg var ikke skabt til at opfostre børn.
Jeg var skabt til at regere.
Det var mit talent.
Dronningemoder for alle mine undersåtter.
Men i denne tåbelige verden af mænd med slægtslinjer
og forældede love kunne det ikke ske.
Jeg blev detroniseret, så du blev konge. Og jeg har åbenbart dumpet den opgave.
- Mor... - Men det er jeg ikke.
Jeg er ikke din mor, Uther.
Jeg lover dig, at min rigtige søn
ville være smedet af bedre stål.
Du er ikke den sande konge.
Jeg købte dig.
Jeg sagde, du var min.
Jeg satte dig på magtens trone.
Du har knust os.
Nok er jeg ikke din mor, Uther,
men jeg vil altid være dronningemoder.
Nu skal du gøre, som jeg siger, og danne alliancer efter mine anvisninger,
og så vil du modstå stormen.
Riv os fra tronen,
og du vil lide, som vi lider.
Jeg vil ikke være din fjende.
Men jeg frygter det ikke.
Mine paladiner har udrenset disse områder.
De får dem som en gave.
Er det sådan her?
Kirken fortæller konger, hvilke områder de besidder?
En konge vejledt af Rom har Guds styrke bag sig.
En konge styret af feyvisdom, som en druide kan tilbyde,
vil lide Uthers skæbne.
Nu har jeg det.
Din accent.
Den er fra byen Dunrow, ikke sandt, Carden?
Du har sprogøre.
Ikke ligefrem kendt for sine biskopper? Dunrow.
- Din far arbejdede vel i minerne? - Det samme gjorde hans far.
Jeg havde et andet kald.
Hold nu op.
Du så ikke Gud i kirken.
Du så en udvej fra den by, du kravlede væk fra.
Præsterne tog dig.
Men paven gjorde ikke.
Du kunne ikke købe dig ind, så nu giver du blod og aske.
Dine paladiner er blevet flere og frygtes i hele landet.
Og alligevel er du her og ikke i Rom.
Sådan taler en mand...
...uden hverken tro eller land.
Kirken og deres treenighedsgarde har stor magt,
men den er ikke her.
Merlin fordrejer sandheden for at komplicere et enkelt valg, Deres Højhed.
Er De på feyfolkets side?
Eller på kirkens?
Jeg går ind for…
...mig selv, præst.
Ingen anden.
Som det bør være, Deres Højhed.
Men vid, at om et par timer, ved solopgang,
vil valget ikke længere være Deres.
Herrens ild vil fjerne de sidste fey fra tilværelsen.
Fremad.
Her er tomt!
Er de væk?
Ingen!
Der er intet.
Find dem.
Gennemsøg skoven. De må være tæt på.
Der er ingen livstegn.
Ingen.
Brænd det.
Brænd det hele!
Broder.
Ulveblodsheksen.
Ulveblodsheksen!
Ulveblodsheksen! Til våben!
Til våben!
Heksen er her!
Tilkald vagterne!
Flyt jer!
Væk! Gør plads for paladinerne!
I kan ikke undslippe, heks. Nedlæg jeres våben.
Hørte du mig ikke?
Nedlæg våbnene!
Sæt flere ind.
Hørte du mig ikke?
Send flere mænd afsted!
Heksen! Hun er der!
Heks!
Træk jeres våben.
Nedlæg jeres våben!
Eller lid samme skæbne som de andre.
Lad hende være!
Vallus vil bringe dit hoved til Rom.
På et spyd.
Herren bevare os.
Dræb hende!
Løgnagtige skøge!
- Er du bange for hende? - Dræb heksen!
Kom så, heks.
Kæmp mod mig.
- Hun har ugudelige kræfter! - Kom så, Vallus!
Kom så i gang!
Dræb heksen, Vallus!
Hun kan ingenting.
Der er intet at frygte, brødre.
Hun er kun et barn.
Intet!
Nu ser I det!
Se, brødre. Der er intet særligt ved hende.
Jeg beder dig. Giv mig din kraft.
Giv den din styrke.
Jeg beder dig.
Læg jeres våben!
Læg jeres sværd, og så får I lov til at leve.
Død over fey!
Andre, der vil løbe fra en faun-bueskytte?
Sig til Carden, at den grønne ridder og Ulveblodsheksen skulle hilse!
- Feyfolk! - Feyfolk!
Hun skal nok klare den. Gå tilbage til din klan.
Kom så.
Nimue.
Jeg er her.
Jeg er her. Åbn øjnene.
Pym?
Er jeg død?
Nej, din idiot. Jeg overlevede.
Kom her.
Undskyld.
Jeg så dig. De tog dig.
Da pilene kom, løb jeg. Hele natten.
Så var jeg hos røverne, og vi endte her i paladiner-fangehullerne.
Og du klarede det. Du er her. Hvorfor er du her med Arthur?
Stop den knævren.
Respekter de syge og døende.
Hun er månevinge.
En sur en.
Kan du gå?
- Nimue? - Hvad?
- Ja, jeg kan vist godt gå. - Godt. Jeg har brug for din hjælp.
- Arthur. - Tante Marion.
Onkel.
- Hvor er dit stjålne sværd? - Jeg vil ikke skændes.
Hvad vil du så?
- Have en heltemodtagelse? - Sige, at Gramaire er befriet.
Er vi befriet?
Du erklærede krig mod kirken på mine vegne.
Jeg forventede ikke tak.
Men det fortjener du, så tak, Arthur.
Vi er her i seks dage.
Så fortsætter vi.
Vi hører snakken gå.
De kalder pigen for feydronningen.
I følger ikke en dronning.
I følger en levende skydeskive.
- Du skal ikke... - Nej, Arthur.
- Du vil aldrig kunne forstå det. - Nej, heldigvis.
Du kan fortælle denne feydronning, at jeg vil tale med hende.
Jeg har ikke mere at sige.
Find den døde mand udenfor klokketårnet.
Når de førte de syge ind i klosteret, var jeg...
Jeg tænkte, jeg kunne hjælpe.
Tænk ikke på, hvad de er.
Hjælp dem med at gå bort i fred.
De Skjulte arbejder gennem dig, og Lenore var en sand helbreder,
så måske kan du gøre noget for ham.
Men Pym...
...jeg har aldrig helbredt nogen.
Og jeg er svag. Jeg...
Jeg kan næsten ikke mærke det efter skoven.
Jeg prøver.
Dof.
Det er Nimue.
Hun er den ven, jeg fortalte dig om.
Hun vil hjælpe.
Jeg kan ikke hjælpe.
- Jeg er ked af det. - Det er min skyld.
Kom nu.
Dof.
Dof, Sigurd er hos dig nu.
Han beskytter dig. Kan du mærke det?
Undermåler.
Ja?
Til dig.
Nej, du har mere brug for den.
Du skal have den.
Beskytte dig.
Tak.
Tak, fordi du reddede mig.
Undermåler.
Du ved, jeg ikke kan lide det navn.
Hvad hedder du?
Pym.
Jeg ved, det lyder sjovt.
Min Pym.
Det er flot.
Dof? Nej.
Nimue, hjælp mig.
Dof.
Det er jeg ked af.
Jeg er ked af det.
Kom.
Dof ville smadre mig fra Valhalla, hvis jeg tog den.
Det er din.
Feydronning.
Vi takker dig for at skænke os frihed.
Du har fortjent tak fra Røde Spyd.
Vi har brug for venner.
Du vækker os tidligt og driver os ud midt i ingenting.
For hvad?
For hvem?
For at slå en djævel,
må man indgå en aftale med en.
Milady, regent.
Deres Majestæt.
Det lader til...
...at vi har et fælles problem.
De ældste vender tilbage.
Fortæl.
Jordemoderen spiller sin rolle. Folk tror på hende.
- De første landsbyer sluttede straks op. - Og de andre?
Da vi nåede til den fjerde eller femte by, var rygtet løbet os i forvejen.
Men i de sidste to byer var der noget bekymrende.
- Heksekunst generer dig? - Det er en person, far.
Symbolet på Ulveblodsheksen. Den nye feydronning.
Hun hedder Nimue.
Merlins feypige.
Han vil have hende i live og nær hoffet som gengæld for jordemoderen.
Far, hun behersker Magtens Sværd.
Med det har hun taget Gramaire fra paladinerne.
Selv mennesker bøjer sig nu for hende og kalder hende...
Jeg er kongen af dette land.
Ikke en bondeheks!
Denne pige...
Hun kunne have overgivet sig til dig og været i forvaring ved hoffet.
- Sådan som Røde Spyd... - Tal ikke om hende!
Jeg vil ikke gøre dig vred.
Men ved at besidde De Første Kongers Sværd
gør denne Nimue krav på, hvad der retmæssigt er dit.
Hun må ikke bydes velkommen.
Hun må besejres.
Og Magtens Sværd bør beherskes af dig alene.
Her er hun. Feydronningen.
Undskyld forstyrrelsen.
Denne mand krævede at mødes med Dem.
Krævede?
Lord Ector.
Jeg beklager, at vi ikke har mødtes.
Jeg takker for dette fristed.
Det var ikke på invitation, milady.
Det blev erobret.
Jeg var ikke færdig.
Ja, det blev erobret.
Men indtil vi rejser herfra, er De velkommen som vores gæst i Gramaire.
Når vi er i sikkerhed, vil byen blive leveret tilbage til Dem.
Men indtil da...
...sidder du på min plads.
Du hørte hende.
Har du udtænkt denne ydmygelse, Arthur?
Du skal tale til vores dronning.
I er bare børn.
Jeg har intet udestående med dit folk og ingen agtelse for de røde paladiner,
men tror du virkelig, I er i sikkerhed her?
Gør nogen af jer det?
I var mere sikre i jeres grotter og træer, eller hvor fanden I skjulte jer.
Vi sultede.
I vil også sulte her, men kun hvis I er heldige.
I er dømt til undergang.
Sammen med hele Gramaire.
Jeg håber, du er tilfreds.
Nyd din kortvarige regeringstid.
Feydronning.
Må jeg prøve?
Vis noget respekt.
- Er der nyt? - Her til morgen savnede vi nogle.
Vi mangler et dusin fey. Måske flere.
Syge og børn.
En flygtningekonvoj, der burde være ankommet.
Alene.
Nemme mål for paladinerpatruljer.
Dan et eftersøgningshold.
Med Deres tilladelse går jeg med.
Må jeg tage med?
Hvis den grønne ridder tillader det.
Nå...
Endelig alene.
Den klæder dig.
Nu ikke så fjollet.
Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
Din onkel var som en rød klud.
Du er stadig svag.
Det ved jeg.
Det er fint.
- Må jeg se din hånd? - Det er ikke noget.
Du har det ikke fint. Sværdet gør dig måske syg.
Det gør det ikke.
Der er en pris for denne magi.
- Ikke bare for dit helbred, men for… - For hvad?
Jeg tager snart afsted.
Når Gawain er tilbage, rider jeg til Rue Gorge og sikrer skibene.
Er du sikker?
Nu er vi kommet så langt, og så forsvinder du igen.
Nimue.
Vi tog Gramaire, men vi kan ikke holde den.
Kirken ved, hvor du er nu.
Kongen ved, hvor du er, og de ved, at du har sværdet.
- Vær nu ikke dum. - Slut med foredraget.
Det er grusomt at tvinge familierne ombord på skibe.
Mod endnu en ukendt skæbne, mens deres land er besat.
- De har tag over hovedet her. - Hvor længe?
Har du prøvet en belejring før?
Har du?
- Du skal ikke hævde dig overfor mig. - Umuligt.
Du er dronning.
Er det titlen, der går dig på?
Eller at jeg tog tronen, mens du ikke kunne?
Hvorfor prøver jeg? Du gør, som du vil.
Arthur!
Når du ankommer sådan, skræmmer det selv mig.
Et navn er kommet frem.
Hvem?
- Nimue viste sig ikke i dine åbenbaringer. - Det er ingen åbenbaring.
Hendes navn er kommet frem.
Og jeg er Enken.
Du ved, jeg ikke kan afvise befalingen. Og du ved, hendes skæbne nu ligger fast.
Hvor lang tid?
Dage.
Timer.
Ikke hende.
Jeg fortæller det som en ven.
Intet kan stoppe det.
Du tager fejl!
Cumber!
Luk ham ind.
Du kommer uanmeldt, troldmand.
Lord Cumber.
Vores aftale…
- Feypigen vil være i sikkerhed her, ikke? - Jo, som gæst i mit fangehul.
Denne Nimue er lidt mere end en simpel feypige.
Selvfølgelig. Hun har Magtens Sværd.
Det glemte du at nævne.
Tror du, jeg ville svinge sværdet foran dig?
Når det forstyrrer dømmekraften?
Tror du ikke, min erfaring har lært mig det?
De, der stræber efter sværdet, er dømt til besættelse.
Men de tålmodige, som lader sværdet komme til dem, har visdom til at beherske det.
Vil du være den sande konge eller ej?
Hun opfører sig som en rival. Det er uacceptabelt.
Så vil din tåbelige stolthed koste dig de gamle kongers største skat.
Vi besnakker ikke vores fjender i isens riger.
Vi knuser dem.
Nimue vil ikke regere.
- Hun udgør ingen trussel. - Det gør hendes følgere.
De svarer på jordemodens anklager med råb om "feydronningen", ikke "Cumber".
Jeg tilbyder mit fangehul til feydronningen som tak for jordemoderen.
Du bør tage imod det.
Hvor kunne du?
Født ved daggry. Går bort...
De vil have dig levende, grønne ridder.
Jeg overgiver mig. Eftersøgningsholdet er ikke tilbage.
Vi må benytte vores mulighed med skibene.
Tror du, paladinerne har spøgelser?
Tror du, deres ånder lever videre?
Det vil jeg tro.
Hvis nogen af os gør.
Hvorfor?
Jeg...
Jeg hører dem.
I sværdet.
- Jeg hører deres skrig. - Du er træt.
Det skræmmer mig, at jeg har det fint med dem.
De beroliger mig.
Prøv at lægge det.
- Jeg har det fint. - Du lyder ikke sådan.
Hvorfor skal jeg lægge det?
Er det derfor, jeg også skal stikke af? For at give op?
Skibene er dit eneste håb.
Du har aldrig troet på mig.
- Jeg var den første til det. - Det er løgn.
Du mener, jeg er hjælpeløs eller gal.
Men hvad kan vi se?
Fey besætter Gramaire.
Der er døde paladiner helt til Hawksbridge takket være mig!
- Vil du kæmpe videre? - Ja. Hvorfor ikke?
Jeg er Ulveblodsheksen, og jeg vil slagte alle røde brødre herfra og til Rom.
Er det dig, der taler, eller sværdet? Jeg kan ikke høre forskel.
Sværdet kan overleve det næste slag, men vi kan ikke.
Jeg forlader dig ikke. Vi kan godt udkæmpe vores sidste slag her.
Nej.
Undskyld.
Jeg er ikke mig selv.
Få skibene sikret.
Ingen skibe.
Dette...
...blev smidt ind over muren.
De fandt din smugler.
Milady. Milady, Nimue!
Kaze.
- Vi blev overfaldet. - Er du okay?
Det var munken. Han tog Gawain med.
Hære!
Hære på vej!
Bevægelse i skovbrynet!
Hent jeres våben, allesammen!
Indtag positionerne!
Luk porten!