Skicka bud till fader Carden.
Säg att jag har hittat lägret.
Rid fort.
- Återvänd med förstärkningar. Gå. - Ja, broder.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Varför fick inte jag veta? - Jag trodde att det var din idé.
De red hela natten från Rue Gorge.
I hans skick?
Jag gillar inte att han tar hit utomstående.
Nimue.
Det här är Druna.
- Druna är smugglare. - En vacker drottning.
Siden, kryddor... och människor.
Vi har tre skepp som anländer om kanske sex dagar.
- Jag kan frakta ditt folk. - Till Bysans.
De fey som gömmer sig? Andra byar? Vi kan inte fly nu.
- Vi har inte mat till dem vi har. - Du har svärdet.
- Vi har sett vad du kan göra med det. - Och det gjorde mig försvagad, tömd.
Min kraft har gränser.
Vi har fey från tio klaner här. Vi kan rädda deras kulturer och språk.
Ni kan börja om.
Vi har inget guld.
De röda paladinerna är tjuvar och lögnare som spelar rena, men tar mutor och stjäl.
Jag skadar dem gärna.
Sa du sex dagar?
- Överväger du verkligen det här? - Jag lovade att jag skulle skydda dem.
Jag måste överväga det.
Det finns överlevande därute. Byar som behöver vårt skydd.
Cora, jag vet. Men vi har inte ens mat till dem vi har.
Varför litar vi på honom?
Han har förtjänat det.
Med blod.
- De kommer! - Vem?
Den gråtande munken, röda paladiner. De vet var vi är.
- Hur långt borta? - En dags vandring, kanske närmare.
- Vi måste förstärka våra försvar. - Va? Vi kan inte stanna här.
- Vi är fast som råttor. - Kan skeppen komma tidigare?
Snarare senare.
- Vi måste klara oss i minst sex dagar. - Jag behöver kartor!
Den första staden bortom Moycraig är Gramaire.
- Kan din farbror hjälpa oss? - Det gör han aldrig.
Dessutom lär de röda paladinerna ha tagit Gramaire.
- Och din farbror? - Låt honom ruttna.
Med Gramaire har paladinerna oändliga resurser för att kriga mot oss i bergen.
Vi överlever aldrig.
Därför... tar vi tillbaka den.
Vilken då?
Gramaire?
- Även en liten styrka är fler än vi. - Fyra-fem mot en.
- Nyss ville du anfalla kungens armé. - Ja, men det här...
Vi har ingen mat och ingen plats. Nu har vi inte heller mer tid.
Vi måste bara hålla staden i sex dagar.
Tid att vila och återhämta oss och samla proviant.
Det här är vår enda chans att överleva.
- De vågar inte misstänka det. - För att...
Det är helt jäkla vansinnigt. Har du nån plan för hur vi gör?
De vill ha vargblodshäxan.
Då ger vi dem henne.
Ni har hört sanningen från lady Cacher, barnmorskan som förlöste den döda arvingen
och betalade i guld för den falska kungen.
Uther Pendragon är en bedragare och en lögnare!
Sprid hennes ord.
Varje man, kvinna och barn
måste få veta vilka lögner som vår härskare bygger sin makt på!
- Falsk kung! - Troninkräktare!
Falsk kung!
Cachers vittnesmål sprider sig. Snart är miliserna på din sida
och bereder din väg till Pendragons slott.
- Barnmorskan tjänar dig väl. - Ja.
Vad kostar hon?
En feyflickas säkerhet.
Är det allt?
Det är allt.
Har den här flickan ett namn?
Nimue.
Vem är hon för dig?
För mig?
Inte mycket.
Jag gav ett löfte.
Jag trodde nästan att den fruktade Merlin hade ett hjärta.
Oroa dig inte.
Jag ska överväga din begäran. Hur är det med din aptit?
Jag hörde att hjort från norr är utsökt.
- Akta honom noga... - Vad gör de här?
Vi har en gäst från söder. Jag tror att vi har mycket att tala om.
Kom.
Då så. Låt festen börja.
Innan du ingrep...
...hade vi Merlin i schack och maktens svärd inom räckhåll
men nu har vi ingetdera.
Bara det här...
...tramset med barnmorskor och troninkräktare.
Massorna skanderar det.
Säg att det här bara är ett av Merlins idiotiska magitrick.
Säg det!
Det var inte meningen att jag skulle ha barn.
Det var meningen att jag skulle härska.
Däri låg min talang.
Drottningmoder till alla mina undersåtar.
Men i vår patetiska värld av män, med sina blodslinjer
och föråldrade regler gick inte det.
Jag petades ner för att göra dig till kung.
Jag misslyckades visst med den enkla uppgiften.
- Mor... - Men det är jag ju inte.
Jag är inte din mor, Uther.
Jag försäkrar dig att min äkta son skulle vara skapt av finare stål.
Du är inte den sanna kungen.
Jag köpte dig.
Jag sa att du var min.
Jag satte dig på tronen.
Du har fördärvat oss.
Jag kanske inte är din mor, men jag kommer alltid att vara drottningmodern.
Nu ska du göra precis som jag säger och skapa de allianser som jag förordar
för bara då kan du rida ut stormen.
Om du avsätter oss...
...så får du lida som vi kommer att lida.
Jag vill inte vara din fiende. Men jag är inte heller rädd för det.
Mina paladiner renade de här markerna.
Jag ger dem till dig som en offergåva.
Är det så ni gör här?
Bestämmer kyrkan om kungens mark och vad han gör med den?
En kung som styrs av Rom har Guds kraft bakom sig.
En kung som styrs av feyvisdom som erbjuds av en druid...
...får dela Uthers öde.
Nu har jag det.
Din accent.
Du kommer väl från Dunrow, eller hur?
Du har ett bra öra.
Staden är inte känd för sina biskopar, eller hur? Dunrow?
Arbetade din far i gruvorna?
Och hans far före honom.
- Mitt kall låg annorstädes. - Lägg av, Carden.
Du såg inte Gud i kyrkan.
Du såg ett sätt att komma bort från den där hålan.
Prästerna tog in dig, men inte påven.
Du kunde inte köpa dig in, så nu erbjuder du blod och aska.
Dina paladiner har vuxit och fruktas nu i hela landet.
Och ändå är du här och inte i Rom.
Så talar en man med varken tro eller land.
Kyrkan och Treenighetsvakten har stor makt, men de sitter inte här.
Merlin förvrider sanningen för att göra ett enkelt val komplicerat, Ers höghet.
Står du på feys sida...
...eller på kyrkans?
Jag står...
...på min egen sida, präst.
Ingen annan.
Som det borde vara, Ers höghet.
Men du ska veta att om några timmar, vid soluppgången...
...är det valet inte längre ditt.
Herrens eld kommer att rensa ut de sista återstående fey från vår värld.
Framåt.
Det är ingen här!
- Tappade du bort dem? - Ingen!
Ingenting.
Hitta dem.
- Finkamma skogen. De är inte långt borta. - Inga spår av dem!
Ingen.
Bränn allt.
Bränn det.
Bränn allt!
Broder.
Vargblodshäxan...
Vargblodshäxan!
Vargblodshäxan! Till vapen!
Till vapen!
Häxan har kommit!
Samla vakterna!
- Till vapen! - Gör er redo!
Flytta på er! Ur vägen!
Ur vägen! Gör plats för paladinerna!
Gud är med oss!
Framåt, bröder!
Du kommer inte undan, häxa. Lägg ner dina vapen.
Hörde du inte?
Lägg ner dina vapen!
Skicka in en ny våg.
Hörde du inte?
Skicka in fler män!
- Häxan! - Häxan!
Häxan! Hon är där!
Häxa!
Dra era vapen.
Ge er! Eller gå samma öde till mötes som era bröder i skogen.
Låt henne vara!
Vad händer nu?
Vallus ska ge ditt huvud till Rom...
...på ett spjut.
Må Herren vara med oss.
Döda henne!
Falska hora!
- Är du rädd för att slåss mot henne? - Döda häxan!
Kom igen, häxa.
Slåss mot mig.
- Hon har onda krafter! - Kom igen, Vallus!
- Skynda dig. - Kom igen!
Döda häxan, Vallus.
Inget där, bröder.
Det finns inget att frukta här, mina bröder.
Det ni ser är bara ett barn.
Inget!
Nu ser ni!
Nu ser ni, mina bröder, att hon bara är kött och blod.
Snälla. Ge mig din kraft.
Ge mig din styrka. Jag ber dig.
Släpp vapnen!
Släpp era svärd, så låter vi er leva!
Död åt fey!
Vill nån mer springa ikapp med en faunpil?
Säg till Carden att den gröna riddaren och vargblodshäxan hälsar!
- Feyfolk! - Feyfolk!
Hon klarar sig. Gå tillbaka till din klan nu.
Seså.
Nimue.
Jag är här.
Jag är här, Nimue. Öppna ögonen.
Pym?
Är jag död?
Nej, din idiot. Jag överlevde.
Kom.
Förlåt.
- Jag såg dig. De tog dig. - Jag vet. När pilarna kom sprang jag.
Jag sprang hela natten. Sen stötte jag på pirater
och vi hamnade här i fängelsehålorna.
Och du klarade det. Du är här. Vad gör du här med Arthur?
Sluta gnägga som getter. Respektera de sjuka och döende.
En månvinge...
Hon är elak.
Kan du gå?
- Nimue? - Va?
- Ja, jag tror jag kan gå. - Bra. Jag behöver din hjälp.
Arthur.
Tant Marion.
Onkel.
- Var är ditt stulna svärd? - Jag vill inte bråka.
Vad gör du här då? Vill du bli välkomnad som en hjälte?
Vi har befriat Gramaire.
Är vi fria?
Du förklarade krig mot kyrkan i mitt namn.
- Jag förväntar mig inget tack. - Men du förtjänar ett. Tack, Arthur.
Vi stannar här i sex dagar och sen går vi vidare.
Vi hörde dem prata.
De kallar den här flickan för feydrottningen.
Du följer inte en drottning.
Du följer en dödsdömd bondflicka.
- Säg inte... - Nej, Arthur.
Du skulle aldrig förstå.
Det skulle jag inte vilja.
Du kan berätta för din feydrottning...
...att jag vill prata med henne. Jag har inget mer att säga till dig.
Sök den döde mannen utanför klocktornet.
När de tog in sjuka på klostret...
Jag tänkte att jag kunde hjälpa till.
Tänk inte på vad de är.
Hjälp dem gå vidare i frid.
De dolda verkar genom dig, och eftersom Lenore var en äkta helare
så kanske du kan göra nåt för honom.
Men Pym...
Jag har aldrig helat nån förut.
Och jag är svag. Jag...
Jag känner det knappt efter skogen.
Jag försöker.
Dof.
Det här är Nimue.
Hon är min vän som jag pratade om.
Hon ska hjälpa till.
Han är bortom min hjälp.
- Jag är ledsen, Pym. - Nej, det är mitt fel.
Kom igen!
Dof.
Dof, Sigurd är med dig nu.
Han skyddar dig. Känner du det?
Lilla mört...
Ja?
Till dig.
Nej, du behöver den mer än jag. Jag vill att du ska ha den.
Skydda dig.
Tack.
Tack för att du räddade mig.
Lilla mört...
Du vet att jag inte gillar det namnet.
Vad heter du?
Det är Pym.
Jag vet att det låter roligt.
Roligt...
Min Pym.
Jag gillar det.
Dof? Nej...
Nimue, hjälp mig!
Dof.
Jag är ledsen.
Kom.
Kom nu.
Dof skulle slå mig från Valhall om jag tog den.
Den är din.
Feydrottning.
Tack för att du gav oss vår frihet.
Du har förtjänat Röda spjutets tack.
Vid gudarna, vi behöver vänner.
Du väcker oss tidigt och tvingar ut oss mitt i skogen. För vad?
För vem.
För att besegra en djävul måste man göra en överenskommelse med en.
Fru regent.
Ers Majestät.
Det verkar som om...
...vi har ett gemensamt problem.
Min äldsta återvänder.
Nå?
Barnmorskan spelar sin roll. Folket tror henne.
- De första byarna var lätta. - Och de andra?
På vägen, när vi kom till den fjärde eller femte staden...
...hade ryktet föregått oss. Men i de två sista städerna hände nåt...
...oroande.
- Oroar häxkonst dig? - Det är en person, far.
Symbolen för vargblodshäxan, den nya feydrottningen.
Hon heter Nimue.
Merlins feyflicka.
Han vill ha henne vid liv, som allierad, som betalning för barnmorskan.
Far, hon bär maktens svärd. Med det har hon tagit Gramaire från paladinerna.
Till och med människor böjer knä och kallar henne...
Jag är kung över det här landet, inte nån bondhäxa!
Den här flickan... För några veckor sen kanske hon hade svurit dig trohet.
Som din myndling, som Röda spjutet...
Nämn inte hennes namn!
Jag vill inte göra dig upprörd, men genom att bära de första kungarnas svärd...
...gör denna Nimue anspråk på det som rättmätigt är ditt.
Hon får inte välkomnas hit. Hon måste besegras.
Och maktens svärd borde bäras av dig och ingen annan.
Här kommer hon ju, feydrottningen.
Förlåt att jag störde, min drottning, men han krävde att få träffa dig.
Krävde?
Lord Ector, jag är ledsen att vi inte har pratat tidigare.
- Jag tackar dig för den här fristaden. - Jag har inte erbjudit er den.
Ni tog den.
Jag var inte klar.
Ja, vi tog den.
Men tills vi åker härifrån är du välkommen som vår gäst här i Gramaire.
När vi är i säkerhet kommer staden att återlämnas till dig.
Men till dess...
...sitter du på min plats.
Du hörde henne.
Är den här förödmjukelsen ditt påhitt, Arthur?
Du ska tilltala vår drottning.
Vid gudarna, ni är bara barn.
Jag har inget otalt med ert folk.
Och ingen kärlek till de röda paladinerna, men tror ni verkligen att ni är säkra här?
Gör nån av er det?
Ni var säkrare i era grottor och träd, eller var tusan ni än gömde er.
Vi svalt.
Ni kommer att svälta här också, men bara om ni har tur.
Ni har gått i döden...
...och tagit hela Gramaire med er.
Jag hoppas att du är nöjd.
Njut av ditt korta styre...
...feydrottning.
Får jag sitta i den?
- Uppför dig, gosse! - Aj...
- Vad har ni för nyheter? - Vi har inte kunnat räkna in alla.
Vi saknar ett dussin fey, kanske fler.
Några sjuka, några barn. En flyktingkonvoj som borde ha anlänt för flera timmar sen.
På egen hand är de lätta mål för paladinpatruller.
Vi måste leta.
Om du tillåter följer jag med.
Får jag följa med?
Om den gröna riddaren tillåter det.
Nå...
Äntligen ensamma.
Det klär dig.
Var inte dum. Jag vet inte vad som kom över mig.
Din farbror kan vara väldigt irriterande.
Du är fortfarande svag.
Jag vet. Det är ingen fara.
Handen?
Det är inget.
Du mår inte bra.
- Svärdet kan göra dig sjuk. - Det gör det inte.
Det kostar att använda den här magin.
- Det kostar inte bara på din hälsa... - Vad mer?
Snart måste jag åka.
Så fort Gawain återvänder måste jag rida och säkra skeppen.
Måste du?
Du har kommit så långt, och så springer du igen...
Nimue… Att vi tog Gramaire betyder inte att vi kan hålla staden.
Kyrkan vet var du är nu.
Kungen vet var du är, och de vet att du har svärdet.
- Var inte dum. - Jag har fått nog med förmaningar, Arthur!
Det är grymt att tvinga de här familjerna att åka mot okända öden
medan inkräktare ockuperar deras mark.
- Här har de tak över huvudet. - Hur länge?
- Har du varit med om en belägring förut? - Har du?
- Försök inte utnyttja din ställning. - Det är omöjligt. Du är drottning.
Är det titeln som stör dig?
Eller att jag tog tronen när du inte kunde det?
Varför pratar jag ens med dig?
- Du gör ändå som du vill. - Arthur!
Nu ska vi jaga häxan!
När du anländer så skrämmer det till och med mig.
Ett namn har blivit givet.
Vems?
- Du sa att du inte kunde se Nimue. - Det här är ingen syn, Merlin.
Hennes namn har blivit givet.
Och jag är Änkan.
Du vet att jag inte kan vägra. Precis som du vet att hennes öde är beseglat.
Hur lång tid?
Dagar.
Timmar.
Inte hon.
Snälla, inte hon.
Jag säger detta som en vän.
Inget kan stoppa det här.
Du har fel!
Cumber!
- Släpp in honom. - Vi har inte kallat på dig, trollkarl.
Lord Cumber.
Vår överenskommelse… Feyflickan är säker här, eller hur?
Ja, men bara som gäst i mina fängelsehålor.
Nimue verkar vara lite mer än en enkel feyflicka.
- Så klart. Hon bär ju maktens svärd. - En detalj som du inte berättade.
Trodde du att jag skulle berätta det? Jag vet hur det fördunklar omdömet.
Tror du att alla mina år inte har lärt mig nåt?
De som jagar svärdet är dömda att bli besatta av det.
Men den som låter svärdet komma till sig har visdom nog att bära det.
Vill du bli den sanna kungen eller inte?
Hon kan ses som en rival, Merlin. Det är oacceptabelt.
Då kommer din dumma stolthet att kosta dig de gamla kungarnas största skatt.
Vi gullar inte med våra fiender i isriket.
Vi krossar dem.
Nimue vill inte styra.
Hon är inget hot.
Hennes följare är det.
De hör barnmorskans anklagelser och ropar "feydrottningen", inte "Cumber".
Jag erbjuder henne mina fängelsehålor
som ett tack till dig för att du tog hit barnmorskan.
Du borde anta det erbjudandet.
Hur kunde du?
Född i gryningen...
De vill ha dig vid liv, gröna riddare.
Jag ger mig.
Spejarna har inte återvänt. Vi får inte missa skeppen.
Tror du att röda paladiner har spöken?
Tror du att deras andar lever vidare?
Jag antar det. Om de gör det för nån av oss.
Hur så?
Jag...
Jag hör dem.
I svärdet.
- Jag hör deras skrik. - Du är trött.
Det skrämmer mig, för jag har inget emot skriken. De tröstar mig.
Lägg bort det.
- Jag mår bra. - Du låter osäker.
Varför ska jag lägga bort det?
Av samma anledning som du vill att jag flyr och ger upp?
De skeppen är ert enda hopp.
- Du har aldrig trott på mig. - Jag var den första som gjorde det.
Du ljuger.
Du tror att jag är hjälplös eller galen.
Men vad är verkligt?
Fey ockuperar Gramaire.
Jag har lämnat döda paladiner härifrån till Hawksbridge!
- Vill du fortsätta? - Varför inte?
- Nimue! - Jag är vargblodshäxan!
Jag slaktar alla röda bröder härifrån till Rom om jag måste!
Är det du som talar eller svärdet? Jag vet inte längre.
Svärdet kan överleva nästa strid, men det kan inte vi.
Jag lämnar dig inte. Om vår sista strid ska stå här så blir det så.
Nej.
Nej, jag är ledsen.
Jag är inte mig själv.
Säkra skeppen.
Inga skepp.
De kastade in det här över muren.
De hittade er smugglare.
Ers nåd! Ers nåd, Nimue!
- Kaze. - Vi hamnade i ett bakhåll.
- Mår du bra? - Det var munken. Han tog Gawain levande.
Soldater!
Soldater närmar sig!
- Det rör sig bland träden! - Hämta era vapen, allihop!
Till era stationer!
Stäng porten!