Feyfolket skjuler seg i skogen, min sønn,
men selv demoner må spise.
Vi vet gårdene i Minotauren forsyner dem med mat,
så om de ikke kommer frem,
så sulter vi dem ut.
Brenn åkrene.
Tilintetgjør gårdene deres.
Til panikken brer seg som hos kveg hos slakteren.
Hjelp!
Hjelp! Vær så snill! Noen!
Vær så snill!
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Tror du virkelig at jeg lar deg ri sørover?
Jeg må til Merlin.
Jeg må fullføre denne oppgaven.
- Å gi ham sverdet? - Det var mors siste ønske.
Lenore kunne ikke forutse krigens utvikling.
Vi kan beskytte gårdene med sverdet.
Cardens gråtende munk brenner matforsyningen vår.
De tonsurerte djevlene brenner dalen vår, og vi må svare.
Hei.
Hva er dette?
- Jeg var på vei til deg. - Så møtte du en hindring.
Grønne ridder, hva med rådet?
Det kan være paladiner langs fjellstien.
- Og banditter. - Skal du ta fjellstien? Med banditter?
Jeg ledsager deg. Møt meg ved stien mot nord. Jeg tar med hester.
Det trengs ikke. Jeg skal følge henne.
Jeg trenger ikke følge.
En ridekamerat, da.
Vi har ikke hilst.
Arthur, dette er Kaze.
Jeg tar ikke lett på avgjørelsen om å dra.
Men det er avgjort.
Utenforstående beskytter ikke klanmedlemmene våre.
- Nimue avgjør om jeg er "utenforstående". - Må jeg velge mellom dere?
Greit.
Kaze, det ser ut til at jeg trenger følge.
- Vil du bli med meg? - Jeg skaffer hester.
Jeg kommer snart.
Morgana?
- Jeg rir til Merlin nå. Jeg ville bare… - Jeg blir med deg.
Det er for tidlig.
- Du må hvile. - Nei.
Jeg forlot henne, se hva som skjedde.
- Det går bra. Jeg rir med Kaze. - Jeg følger etter deg uansett hva du sier.
Jeg klarer meg fint.
Det samme sa Celia.
Jeg skulle ikke hørt på henne. Jeg skulle blitt.
Møtt fiendene våre og delt hennes skjebne.
Vårt felles ansvar er overfor dem i hulene.
Du trengs her.
Jeg vil det beste for feyfolket.
Og at krigen skal ta slutt. Men jeg lever ikke for dem lenger.
Jeg lever for…
Lever for hva?
Jeg vet ikke.
Vi drar.
Et minne.
Skuddet var utfordrende, Deres Majestet. Den bakken var tung.
Kan vi snakke med rådgiveren vår?
Deres Majestet.
Vi hater jakt.
Og der er du,
hodet sitter fortsatt på kroppen din.
Nyter du vår nåde?
Ja, Deres Majestet.
Hvor skal du?
Jeg skal hente belønningen din.
Jeg ble bedt om å komme alene, det er nok klokt å etterfølge.
Så fey-bondejenta vil skjenke oss sverdet?
Så heldige vi er.
Hun fant det ved en tilfeldighet.
Men du har ledet sverdet til deg med kløkt og kraft.
Du var villig til å ofre din nærmeste rådgiver for å få det.
Det ga oss ingen glede.
For å tjene dine undersåtter, overså du følelsene og utførte din plikt.
Desto edlere.
Vi kunne båret Jesu kors uten at mor ville kalt oss "edle".
Hun tar feil.
Du er en god mann, Uther.
Du er en god mann som vil bli en god konge.
Ikke glem det.
Fordi du aldri vil minne oss på det igjen?
Far vel.
Kom tilbake med legitimitet og seier.
Du har gitt oss håp
om at du har gjenoppdaget lojaliteten til kronen.
Jenta mi.
Hils Enken fra meg.
Merlin rir for å møte noen. Finn ut hvem.
Send en ravn når du vet det.
- Det er ikke mer. - Det er ikke mer mat!
Det er tomt.
Jeg kunne spist en hel hest.
Passende. Du har et hestetryne.
Den er min. Jeg har ventet i timevis.
Hva så? Løp til moren din før jeg…
- Gi den tilbake. - Du er ferdig.
Når man lever tett på hverandre, tar man hensyn. Forstått?
- Ja. - Greit.
Drar du?
Vi kan dele det som er igjen.
Jeg vil heller dra på jakt.
Jeg blir med deg.
Det var litt av en takling.
Jeg heter Mogwan.
Arthur.
Vær hilset, Arthur.
Kan jeg...
Kan jeg spørre om hvem som lærte deg å slåss?
Kjeltringer. Mens de ranet meg.
Jeg tenkte det var en uformell teknikk. Kan du lære meg?
Jeg har ikke tid. Beklager.
- Du oppmuntret henne til å dra. - Hva?
Du fikk henne til å ri alene for å møte forræderen.
Jeg ville slå følge.
Kanskje leiesoldat-vennene dine venter på en ny sjanse til å stjele sverdet?
Nei, men vil du lære om sverd, kan jeg gi deg en leksjon.
Jeg har lært nok, tyv.
Gawain.
Kriseråd.
Forsyningene våre er borte.
Vi har ikke mat til barna.
Paladinene har brent seks gårder til, inkludert de to som forsynte oss med mel.
Det er bare én mølle igjen.
I Moycraig.
Og én vei til den.
En liten konvoi fra Moycraig kommer med mat til oss,
men de trenger en guide.
Jeg møter dem alene. Vi må ikke tiltrekke oss oppmerksomhet.
Det er en tabbe.
Hvorfor er det den eneste veien som fortsatt er åpen?
Vi pleide å stenge veier for å fange byttet på den vi kontrollerte.
De røde paladiner lokker dere dit.
Skal dere ta agnet, må dere forsvare dere.
Dere trenger minst seks menn.
- Jeg blir med. - Jeg rir ikke med menn jeg ikke stoler på.
Mennesker er skjøre, og de spiser mer enn de deler,
men vi har få kampklare.
Du burde ta imot tilbudet. Jeg kan unnvære tre.
Fem er fortsatt ikke nok.
Er det din nestkommanderende?
Han vil klare seg fint.
Jeg?
- Vi blir med deg inn. - Nei.
Jeg vil møte ham alene. Jeg vil høre hva han har å si for mors skyld.
Avgjørelsen er ikke tatt. Han må forsikre meg om at feyfolket blir beskyttet.
Noen siste råd?
Kongen må love å stoppe Carden.
Det er prisen.
Uther må stå med oss mot paladinene og Den gråtende munken.
Følg de tause stemmene. De skjulte vil vise vei.
Hallo?
Det er som å se Lenore.
Jeg har hørt at vi ligner.
Jeg har hatt så mange spørsmål siden vi snakket sist, men…
…nå som jeg er her, har jeg glemt alle.
- Du tok med sverdet. - Jeg tar med sverdet overalt.
Elsket du mor?
Ja.
Elsket hun deg?
Kanskje en gang i tiden.
Når møttes dere?
Hvorfor skilte dere lag? Hvorfor forlot du ditt eget barn?
De historiene passer bedre i fredeligere tider.
Kan ikke vente så lenge.
Hvert sekund du har sverdet, øker faren for livet ditt.
Overlat det til meg, og du er trygg.
- Og så kan vi bli bedre kjent. - Tror du jeg vil gi det til deg så lett?
Mellom Pendragons hærer og Romas paladiner,
blir du slukket som et stearinlys.
Alle sa jeg ikke burde møte deg.
De sa at du er en bedrager og en fyllik.
- Ingen presser meg til å overgi det. - Jeg vil beskytte…
Jeg har klart meg hele livet uten deg. Ikke lat som om du bryr deg nå.
Hvem er der?
Hvem andre er her?
Festa og Moreii.
Fra rivaliserende klaner.
De gjemte seg her og drakk gift så de aldri skulle bli adskilt.
Det er stemmene deres.
Vær forsiktig.
Jeg har egne stemmer.
Fortell meg hvordan jeg ble til.
Hvorfor gir du meg ikke svar?
Hvorfor forlot du meg?
Svarene mine vil skuffe deg.
Jeg vil skuffe deg.
Hvis du vil ha min tillit og dette sverdet,
må du fortelle sannheten om deg og mor.
Mine ord er utilstrekkelige.
Jeg valgte dette stedet fordi Festa og Moreii,
med vår hjelp, kan vise deg fortiden.
- Jeg forstår ikke. - Det vil du.
Kom.
Grønne ridder, sir.
Kjenner jeg deg?
Fra da jeg var liten.
I Dewdenn.
- Hvem er faren din? - Gullayad, sir.
Gully. Han var omfangsrik på den tiden. Men han kunne jakte med kniv.
Han er død nå.
- Du er familiens overhode. - Ja.
Når jeg blir med deg for å sikre matforsyningen vår,
skal jeg bære sverd eller spyd?
Du kan bære hva du vil, så lenge du bærer det til barnerommet.
Jeg skal hevne familien min.
Kanskje.
Men ikke i dag.
Er buen din?
Jeg holder den. Jeg spikker på den.
Den er i hånden min. Hva tror du?
Lær meg å bruke den.
Jeg vil heller drukne meg selv i saueblod.
Da kutter jeg strupen din om natten og tar den.
Ikke før jeg kutter av deg tomlene og drikker blod fra stumpene.
Kommer du?
De døde i hverandres armer på den benken.
Sitt.
Hvorfor?
Culzeans ånder kan krysse fortidens riker. I dette tilfellet, min.
Jeg vil ikke lure deg, Nimue.
Aldri.
Hva skal jeg gjøre?
Elskerne tiltrekkes av dette. Relikvien var et symbol på kjærligheten deres.
Du vil få visjoner. Ikke kjemp imot.
Ikke vær redd, Nimue.
Merlin?
Hvem er du?
- Hva er i veien? - Nei. Overlat meg til gudene.
Du kan dø utenfor om du vil,
men ikke i De skjultes hus. Kom.
Nei! La meg være.
Jeg vil dø.
Det er ikke opp til deg.
Hva er dette?
Gjenstanden inni deg.
Hva er det?
Det må fjernes.
Det er kilden til giften som dreper deg.
- Forstår du? - Ikke!
Du er her fordi du er på rømmen.
Jeg er alltid på rømmen.
Jeg vet hvem du er.
Jeg vet at du har rådet konger.
Alle hoff trenger en mann som meg.
Hva slags mann er det?
En som mestrer mørk magi og krigskunsten.
- Kriger som alltid rammer feyfolk hardest. - Jeg har forsvart vårt folk mange ganger.
Kanskje ikke med sverd, men med hvisking i mørke rom.
Myk hvisking.
Folk her hater deg.
De ville drept deg om de fant deg.
En lykkelig død.
Hvordan var du som barn?
Jeg...
Jeg holdt meg nær min mor.
Faren min skremte meg.
Han var en dyktig vitenskapsmann.
Intelligent, men nådeløs.
Jeg var veldig glad i mor.
Du risikerer mye ved å hjelpe meg.
En risiko verdt å ta.
Gjemte hun en rømling?
Min skikkelige mor,
som aldri brøt en regel.
Hun hadde hemmelige begjær, og hun fulgte dem.
Jeg kunne fortalt henne mer enn jeg gjorde.
Livet uten Lenore føltes aldri fullkomment.
Du inviterer datteren din til dette storslåtte slottet og tilbyr ingenting.
Ingen middag.
Guder...
Vent her. Nei!
Følg meg. Jeg finner noe.
Jeg sverger, hva som helst kan gro i vikingjord.
Squash, neper, rødbeter. Blathnat sylter dem på fey-måten.
Hele vinteren i en krukke.
Vi skal finne en tomt i nord. Slå oss ned, plante et flagg med familiens våpenskjold.
- Familien din har ikke våpenskjold. - Jo. Jeg tegnet det.
Det er en bjørn som holder to laks over hodet.
Bjørner kan ikke holde laks. De har ikke tomler, din tåpe.
Hvem trenger tomler? Se.
Moycraig ligger like bortenfor skogen. Gjør dere klare.
Hva var din mest spennende kamp, lord Arthur?
Jeg er ikke lord.
Var det soldater?
Paladin-avskum?
Jeg var alene på torget i Markham en kveld.
Forferdelig sted.
Fullt av drankere. Fire tyver angrep meg.
De angret.
Hva med deg, grønne ridder? Hvilken kamp satte dypest spor?
Under kampenes første dager, dannet min beste venn og jeg fey-garden.
Vi ventet lenge på paladinene. Drepte noen mens de spiste.
Andre mens de slo lens.
En kveld snek vi oss inn i en paladinleir og kuttet syv struper.
Jeg krøp unna, gjemte meg i trærne,
men de hadde fanget vennen min.
Armene var bundet på ryggen.
Lederen deres, Carden, ropte til meg. Ba meg overgi meg.
Hvordan han visste vi var to, vet jeg fortsatt ikke.
Han holdt en fakkel mot min brors hud.
Stakk ut et øye.
Ba meg komme frem
med den vakre, lave stemmen hans.
Broren min skrek som en nyklippet sau.
Overga du deg?
Jeg satt i treet og så dem torturere broren min i hjel.
Hadde jeg overgitt meg,
ville det vært to døde fey i stedet for én.
De dreper fanger, kvinner, barn.
En slange har mer sjel enn et menneske.
Så hvis du får sjansen,
drep så mange du kan.
Det er en feit enøyd paladin med kampøks. Og han kommer for å drepe deg.
Legg an.
Skyt.
Han tok deg. Han hugget deg i magen.
Og nå hugger han hodet av deg.
Form armene som et kors,
ellers blir du naglet til et.
Synes du jeg er hard? De drepte foreldrene mine.
Brente alle vennene mine. Hvor er familien din?
Nonnene sa at faren min kvelte moren min etter at jeg ble født.
Fordi jeg ikke var en gutt.
Gi meg en pil.
- Men du likte familien din. - Ja, veldig godt.
Om jeg likte familien min, hadde jeg ikke hvilt før blodet til drapsmennene rant.
Fortsett å øve.
Jeg må gå.
En sørgelig fangst.
Hva?
Den store Merlin slått av noen døde trær.
Er det magi du vil se?
Hvorfor ikke?
- Fortell om De skjulte. - De dukker opp når de vil.
Det betyr at du trenger trening.
Prøv å vekke epletreet til live.
Jeg er ikke i humør til leksjoner.
Du kan bli en mektig trollkvinne med evnene dine.
Men du frykter dem.
Det gjør deg svak. Lenore var også slik.
Hun kunne blitt en skyggeherre istedenfor en simpel jordmor.
Snakk stygt om moren min igjen, og du får se farlig magi.
Sinne er din gnist til ilden.
Veldig smart.
Det er andre veier til De skjulte.
- Se for deg resultatet du vil ha. - Jeg kontrollerer det ikke.
Jeg ber deg ikke kontrollere noe.
Skap en intensjon,
og overgi den til De skjulte.
Kom igjen.
De har aldri fulgt viljen min før.
Hva tenkte du på?
På noen jeg elsker.
Det trikset må jeg huske.
En av Mamun den stores favoritter. Et skarpt sinn, men en enkel gane.
Det er ikke grusomt. Kanskje du er nyttig likevel.
Du vil ha det selv.
Jeg vil aldri bære sverdet igjen. Det burde ikke du heller.
Var sverdet ditt?
- Jeg trodde en fiende stakk det i deg. - Kunne like godt vært det.
Med tiden vil avhengigheten din vokse. Og kraften vil forandre deg.
Slik den forandret meg.
- En beleilig advarsel. - Sannheten like fullt.
Jeg kan beseire enhver fiende med dette.
Hvert hugg og stikk spiller blod.
Skal jeg gi slipp på det når jeg blir jaktet på?
Med eller uten sverd,
fiendene vil finne og drepe deg.
Ikke start en ny krig over det fordømte våpenet.
Forhindrer det krig å gi deg sverdet?
Du kjenner meg som Pendragons rådgiver. Jeg er mer enn det.
Å dele fredsplanen min kan sette deg i fare.
Kan du stole på meg?
Jeg vil se mer av fortiden. Hvorfor fortalte ikke mor om sverdet?
Er det flere hemmeligheter?
Tror ikke det vil hjelpe avgjørelsen.
Da sier jeg nei.
Nei takk.
Ikke dette, vær så snill.
Se bort.
Et minne.
Har du tenkt på ekteskap?
Jeg er trolovet, hvis det er det du mener.
Det var ikke mitt ønske.
Han heter Jonah.
Elsker du ham ikke?
Det vet du at jeg ikke gjør.
Gjør bot der, Jonah.
Jente.
Ja?
Hvor er offergavene?
Et alter bør ikke stå tomt.
Du bør være en bedre husmor for Jonah.
Jeg rengjør tempelet. Tilbederne tar med offergavene.
Unnskyldninger også?
Du har ingen medgift. Du har ingenting å tilby familien min.
Jeg har ikke bedt om noe.
Hvor er det?
Hvor?
Hva i alle dager gjør du?
- Hvor er det? - Hvor er hva?
Tok du det selv? Jobber du for noen?
Senk stemmen i tempelet.
Jeg vil ha det du stjal!
Ondskapen jeg reddet deg fra? Hva skulle jeg gjort? Du var døende.
Magien min har forsvunnet. Selve kjernen min.
Det var sverdet som tok deg vekk fra kjernen din.
Hvor er det?
Jeg vil aldri gi deg den djevelske tingen. Jeg ødela det og kastet bitene i elven!
Du lyver!
Bruk vold hvis du tør. Jeg frykter verken deg eller noen annen mann.
Din hatefulle skapning.
Du har knust meg.
Kjære guder.
Nei!
Dra herfra.
Kom aldri tilbake.
- Jeg skal gifte meg med Jonah. - Lenore, jeg snakket i…
Hvis du elsker meg…
Det gjør jeg.
…la dette være siste gang jeg ser ansiktet ditt.
Merlin?
Merlin.
Ikke mer.
Vis meg det han ikke vil at jeg skal se.
Nei, vær så snill.
Nei.
Nimue.
- Hva har du gjort? - Din morder.
Jeg så mødrene. Jeg så henrettelsene.
Du drepte uskyldige.
Du er dekket av blod.
Jeg har levd mange liv.
Noen inneholdt forferdelige feiltrinn.
Men si meg,
hvor mange har du drept de siste ukene?
De var mordere.
De brente alle jeg kjente.
Ser du?
Du er sikker på at din sak er den rette.
Jeg var også sikker.
Hevn tok eierskap over meg.
Det vil gjøre det samme med deg, for du er mitt blod.
- Skulle ønske jeg ikke var det! - Men det er du!
La meg ødelegge det.
Hva?
Det er min sanne hensikt.
Smelte det i eldgammel fey-ild, så det aldri kan skade noen igjen.
Hva med feyfolket?
Lenore ba deg ikke redde et helt folk,
men å overlevere sverdet til meg.
Hun håpet jeg hadde blitt en bedre mann, noe jeg har.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for å beskytte feyfolket.
Du har mitt ord.
Frigi deg fra denne byrden, mitt barn.
Kaze?
Godt gjort, gutt.
Fang feyjenta, men ikke drep henne.
Nimue. Pendragons soldater er utenfor. De har kommet for å ta deg.
- Du har forrådt meg. - Nei!
De må ha skygget meg. Jeg sverger!
Mor tok feil. Du er ikke en bedre mann.
- Nimue… - Du var min eneste familie.
- Det er jeg fortsatt! - Hva var det mor sa til deg?
La dette være siste gang jeg ser ansiktet ditt.
Fort. Denne veien.
Din idiot! Du har stjålet sverdet fra din egen konge!
Det var din oppgave, ikke min.
- Hvor er heksen? - Borte.
Ri i forkant!
Spor henne opp hvis dere vil komme helskinnet hjem!
Ta ham med inn.
Kom igjen!
Møllen er i nærheten.
Stig av. Vi hviler hestene og fortsetter til fots.
Vi bør fortsette på hestene med buene klare.
Du er ikke her for din militære ekspertise.
Stig av.
Du vil ikke høre fordi jeg er menneske. Eller er det bedre å dø ren?
Du.
Du kan bli med oss til møllen, eller hente vann med ham. Hva velger du?
Jeg henter vann, sir.
Du burde blitt med dem.
Hvis det er greit for deg, vil jeg være væpneren din.
Du er litt treg.
Jeg er ikke ridder.
Jeg vil lære å slåss for å vinne tilbake landet. Kan jeg lære det av et menneske?
Jeg er klar.
Greit, væpner.