Arthur, din far! Han har været oppe at slås.
- Skynd dig! - Hvad er der?
Kom med mig!
Et brutalt angreb.
Far?
Arthur, undskyld.
Nogle bøller skubbede til mig, og jeg sagde:
"Jeg har ikke lyst til at danse."
Da rejste din far sig. Sir Tor, min ridder.
Han var hønefuld, men han rejste sig og sagde:
"Vær venlig at give slip på damen."
Med "vær venlig" og "giv slip".
Så trak han sit sværd.
Arthur.
Min søn.
Hvorfor er det så svært at tænke?
Mål aldrig dit mod på de mænd, du har dræbt.
Javel.
Nogle gange skal man have mod…
...til ikke at dræbe.
Du bliver en storslået ridder en dag, min søn.
Få vores ære tilbage.
Spred benene, ellers mister du balancen.
Hvad ved du?
Se lige hans sværd, idiot.
Skal du til turneringen?
- Er du ridder? - Måske.
- Hvis slægt kæmper du for? - Ingen endnu.
Vis os sværdet.
Ja. Vis os det.
Det er fantastisk.
Hvem er han?
Han skal nok til turneringen.
Jeg har aldrig set ham før.
Hvilken fane bærer han?
Sig, at han er her.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvem er du?
Hvor er mit sværd?
- Hvor er mit sværd? - Dit sværd?
- Er du soldat? - Nej, jeg...
Jeg bar et sværd.
Jeg skal give det til nogen.
- Hvor er jeg? - Yvoire Kloster.
Du virker lidt dum.
- Et kloster? Jeg er... - I sikkerhed. Hvad du end hedder.
Dette er et gudfrygtigt sted.
Dæmoner ikke tilladt. Det siger abbedisse Nora.
Jeg kan afsløre dæmoner. Ved du hvordan?
- Nej. Hvordan? - Jeg stirrer på dem.
Jeg stirrer på dem, indtil jeg ser ind til deres rigtige ansigter.
Iris.
- Ved abbedisse Nora, at du er her? - Nej, søster Igraine.
Det er vores hemmelighed.
Jeg gemte nogle morbær til dig. Gå nu, mit barn.
Vi har mange gæster i dag. De skal have mad og drikke.
- Hvem er hun? - Hun er ikke vigtig. Gå nu.
Før en af gæsterne stjæler de morbær.
- Du er tavs, medmindre jeg siger til. - Hvor er mit sværd?
Hvordan skulle jeg vide det? Arthur tog det vel.
Hvad gjorde han?
Jeg vil ikke vide, hvad du og Arthur laver, eller hvad han har rodet dig ud i,
men her... Hvor skal du hen? Du må ikke gå ud.
Vent.
Broder Theo.
Tag ham til hospitalet.
Javel, fader.
Sænk porten. Ingen må komme ind eller ud.
Bliv der. Rør mig ikke.
- Er du gal? - Muligvis.
Jeg prøver at redde dit liv, din dumme idiot.
Hvor er Arthur? Hvor er han?
Han har mit sværd.
Igraine?
Igraine. Hvor har du været?
Der er kaos derude.
Undskyld, jeg...
Hvem er det?
Hvem er du?
Hun ankom i går aftes.
I går aftes?
Du er beskidt.
- Hvad hedder du? - Alice, frue.
- Er du fey, Alice? - Nej.
- Nej. Jeg er bare... - Gravid?
Ja.
Det tror jeg i hvert fald, frue.
De røde paladiner flår dig levende, hvis de hører om det.
Endnu en af dine omstrejfere.
Ja.
Hun skal tie stille og holde sig ude af problemer.
Vi har en døende paladiner hos os.
Hvis han dør, vil de bebrejde os, og det komme til at stå os dyrt.
Gør hende præsentabel, og kom til hospitalet. Straks.
Ja, abbedisse Nora.
Gå væk, Merlin.
Rugen ved, du er her, og han vil ikke se dig.
Han siger, det er frækt af dig at komme, efter det der skete sidst.
Sig til Hans Majestæt, at jeg har gaver med.
- Vis mig dem. - Det ville ødelægge overraskelsen.
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til at gøre din vilje.
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til...
Du milde.
Ulveblodsheksen gjorde det.
Hvem?
En feypige.
Fra Dewdenn.
Hun fik rødderne op fra jorden.
Hun klyngede Odo op som en dukke.
- Var det en feypige? - De er inde i ham.
Grene og den slags. Det er umuligt.
Han har noget i munden. Hold ham nede.
- De angriber ham stadig. - Hold ham, for fanden!
Hent forbinding.
Alice.
Mere forbinding, før han forbløder.
Lad os glæde os, kære brødre.
For Magtens Sværd er fundet.
Herren være lovet.
Jeg serverer den.
- Hvem er du? - Giv mig den, eller dine fingre ryger.
Denne druideløgn har været feys nøgle til magten igennem ti århundreder.
Takket være Pendragonkonger.
Så længe et feysværd bestemmer, hvem der er værdig til at bære kronen,
må kirken bøje sig i trældom.
Hvis det er fundet, hvor er det så?
En feyheks flygtede med det under angrebet på Dewdenn.
Vores egen bror Odo konfronterede dæmonen i skoven.
Vi ved, hvordan det gik ham.
Vi ved, at broder Odo blev ramt af sværdet,
for omkring såret var et brandsår formet som et feysymbol.
Kendemærket for Djævelens Tand.
Her er han.
Kom ind, min søn.
Vores grædende munk.
Her er listerne...
...over de fey-ældste, der stadig er i live.
Deres landsbyer er markeret på kortet. Med disse kort kan vi jage dem ud.
Med denne viden kan vi gøre en ende på dem.
Og ved Guds ære vil dette land blive renset.
Hvad med Merlin? Han er stadig slangens hoved.
Giv det til Merlin.
Løb!
Så længe han tjener Uther Pendragon, er han urørlig.
Tålmodighed, brødre.
Vores mission er udryddelsen af feyfolket.
Når vi har Magtens Sværd, vil de være stærkt svækkede.
Da, og kun da,
vil den himmelske ild ramme Merlin.
Godt. V må årelade ham.
Årelade? Han har allerede blødt så meget.
Hvad foreslår du da?
Hvis han dør, dræber de os. Forstår du det?
Vi skal bruge et omslag.
Røllike og burre imod blødningen.
Kig i køkkenet.
Vi skal bruge peber og bivoks til hævelsen og smerterne.
- Hvad? - Det er feylægemidler.
Hvordan ved du det?
- Vi kan blive brændt for at bruge dem. - Så dør han.
- Hvem lærte dig dette? - Bare en ven.
Der er noget, du må gøre.
Giv det til Merlin.
- Hvad er det? - Jeg gjorde ingenting.
Du må fortælle mig, hvor Arthur er.
Det er, som om brandsåret er inde i ham. En cirkel i cirkler.
Kraft fra de fire elementer.
Vand, jord, luft og ild.
Hvordan ved du det?
Hold øje med ham. Bliv hos ham.
Hvor skal du hen?
Hvad er der?
Fjenden er her.
Hvordan ved du det?
Lugten.
Fey.
Er du sikker?
Hvem af dem?
Det står ikke klart.
Ikke endnu.
Ham her siger, han kender dig.
Jeg tager mig af hesten.
- Arthur? - Tante Marion.
- Hvad gør du her? - Jeg søger en audiens med sir Ector.
Vi må hellere få dig vasket.
Hent hans hest. Han kører med mig.
- Arthur, hvis du vil have penge... - Nej. Det er slet ikke det.
Jeg søger sir Ectors støtte til turneringen.
Det er beundringsværdigt at ville hæve sin position, men det sker sjældent.
Jeg advarer dig.
Min mand er ikke blevet blød med alderen.
Jeg red hele natten.
Her.
Jeg har ikke haft grund til at åbne det i årevis.
Da min søn døde, var jeg rund som en agerhøne.
Nu er han iført ligklæde, og jeg har denne silkekjole på.
Og vi svinder begge ind.
Den dag, Charles red i kamp, var Ector så stolt.
Han smilte som aldrig før.
Han hviskede hele tiden: "Ær din far."
Da vi fik hans lig hjem, ville Ector ikke græde.
Han spurgte kun: "Hvordan døde han? Var det ved sværdet?"
Forstår du...
...min søn skulle endda også dø med ære.
For Ector er ære alt.
For mig er det bare et ord.
Her.
Nej, det er fint.
- Jeg kan bære noget andet. - Det gavner ingen i den kasse.
Måske vil synet af det åbne Ectors hjerte på klem.
Tak.
Arthur, vær sanddru…
...og så er alt vel.
Få vores ære tilbage.
Det skal jeg nok.
Min gæld vil følge dig. Jeg er ked af det, min dreng.
Vil du passe på din søster?
Hun forlader ikke min side.
Det er din fars gæld. Forstår du det? Han skyldte penge.
Nu hvor han er væk, overgår gælden til dig.
Onkel, jeg kan ikke betale.
Husk den følelse.
Tårer hjælper dig ikke.
Vi har sørget for din søster. Der slutter min velgørenhed.
- Arthur! - Kæmp ikke imod.
- Hvor skal jeg hen? - Til Herrens skød.
Jeg vil blive.
Arthur!
Er han i live?
Æret være Gud.
- Hvor er Igraine? - Det ved jeg ikke. Hun gik.
Hvorhen?
Hun bliver alles død, hvis han går bort.
Hvad er det?
- Hvem har givet ham de fey-ting? - Det gjorde vi begge to, frue.
Få det væk øjeblikkeligt.
Hvis de røde paladiner hører det her…
Abbedisse Nora.
- Kan vi tale sammen? - Ja, fader Carden.
Er der kommet nye piger til klosteret i denne uge?
Hvorfor spørger De?
Når vi angriber en feylandsby, er vi grundige, men nogle undslipper.
Ja.
Vi giver ikke husly til fey her.
Det er sikkert.
Selvfølgelig ikke. Ikke med forsæt.
Men det er rystende, hvor menneskelige de kan virke.
Og klosteret er et af de få hvilesteder mellem Hawksbridge og Gramaire.
Ja, det er det.
Vi har ikke haft nyankomne for nylig.
Som jeg husker det.
Udmærket.
Få alle søstrene samlet, så afhører jeg dem en efter en.
Alle sammen?
For en sikkerheds skyld.
Hvordan har vor broder det?
Stadig i live.
Sørg for, at det varer ved.
Søster Alice, find Igraine.
Nu.
Ja, abbedisse.
Goddag, mor.
Du ser godt ud.
Vi har medbragt varm mælk med honning.
Har du intet at sige?
Tænk, at du opretholder denne sårede grimasse efter det, du gjorde.
Eller forsøgte at gøre.
- Man bliver hængt for mindre end det. - Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Merlin vendte dig mod mig. Mod din egen mor.
Dræbte Merlin vores mundskænk med en tærte?
Grinagtigt. Jeg ville aldrig skade jer.
Du er ikke rask.
Hvis jeg er sindssyg, er du årsagen.
Du og din sammensværgelse med djævelen.
Må Gud skåne dig for et hadefuldt barn.
Jeg har altid talt sandt, og du foragtede mig for det.
Måske var det din glæde over at pille os fra hinanden.
Men her står du.
Du kommer altid, når du vil have noget.
Merlin er forsvundet.
Stakkels dig.
Hvad gør du så med al den vin?
Jeg vil tilstå noget, Uther.
Jeg kan lide tårnet.
Det er et fængsel for dig, men et podie for mig.
Og man kan se meget herfra.
Troldmænd, der udøver ceremonier i tordenvejr.
Han er ude på noget.
En af dine fodfolk var hos ham.
Sæt jernene til den mand, så får du nogle svar.
Tak, mor.
Naturligvis, Uther. Jeg ønsker kun din lykke.
Mærkerne på broder Odos bryst. Det er tegnet, jeg har ventet på.
Jeg kan ikke.
- Stop det. - Hvad hvis de finder dig?
- De brænder dig. - Det gør de ikke.
Hvad hvis de fanger os?
Gør intet, mens de er her.
Det gør jeg ikke.
- Hvad lavede du? - Ikke noget.
Du skal komme til hospitalet.
Hvor længe var du der?
Længe nok.
Du ved ikke, hvad jeg kan gøre mod spioner.
Jeg siger det ikke til nogen.
Godt.
Ikke fordi jeg er bange for dig, men fordi du ikke har gjort noget galt.
Hvad er dit rigtige navn, Alice?
Nimue.
Alle søstre ind i laden! Efter ordre fra fader Carden.
Igraine!
Stands jeres arbejde. Alle ud til laden.
Se til broder Odo med det samme. Jeg forklarer det for fader Carden.
Begge to. Gå.
Ja, abbedisse.
Afsted.
Jeg er lige bag dig.
Nimue, nej!
Alle ud til laden!
Fart på!
Hvad laver du herinde?
Jeg gjorde bare rent, broder.
Gå over til laden.
Ja, broder.
Afsted! Kom så!
- Hen i laden. - Jeg er på vej.
Skynd jer, søstre.
Rejs dig, Arthur.
Hvis du er her for at få penge, er svaret nej.
- Det er ikke derfor, jeg er her, onkel. - Tiltal mig som sir Ector.
I bedste fald er vi fjerne fætre ved ægteskab.
Ikke blodbeslægtede.
Jeg beder om Deres støtte til turneringen.
Turneringen...
...er for riddere.
Jeg har ti soldater her, der er mere værdige end dig.
Mere værdige, måske,
men de kan ikke vinde.
Jeg vil bringe ære til dette hus.
Ære.
Jeg hørte, at du rejste rundt med en flok tyve og mordere.
Det er slut nu.
Jeg sværger.
Jeg beder om en chance.
Jeg har mere at tilbyde. Jeg kan være mere end det.
Jeg ved det.
Men jeg ønsker respekt. Eller muligheden for at opnå den.
Hvad siger De, sir Ector?
Da du først gik herind, troede jeg, du var Charles,
der vendte sejrrig tilbage fra kamp.
Ikke død på en slagmark.
Jeg skulle ikke have taget den her på.
Det betyder ikke noget.
Det kræver mod at gøre det.
At bede om støtte uden mønt på lommen.
Din far forsørgede dig ikke. Du har haft en hård opvækst.
Det må jeg sige.
Ikke som de snotnæser ude på pladsen.
Ingen af dem har prøvet rigtig kamp.
- Har du en hest? - Han er fantastisk. Lynhurtig.
Du kan bruge Charles' rustning.
Lady Marion sagde, vi er samme størrelse.
Har du et værdigt våben?
Hvor har du det fra?
Der var en pige i Hawksbridge.
Af ædel byrd. Bar dyre smykker.
Fra et godt hus.
Du kender Hawksbridge.
Hun blev overfaldet af bøller.
Jeg hørte skrigene.
Hvis jeg ikke var nået frem...
...tør jeg ikke tænke på hendes skæbne.
Da det var forbi, gav hun mig sværdet.
Det må have været et arvestykke.
Et sværd vundet med ære.
Med ære.
Ja.
Jeg må erkende, at det ville være rart at vinde turneringen for en gangs skyld.
En til.
I guder, kvinde. Du tog dig god tid.
Tal ordentligt. Du glemmer manererne.
Jeg kan ikke lide, når du drikker.
Hvad gør smagen af vin for dig?
Jeg har levet for længe.
Set nationers storhed og fald.
Set kunst bukke under for tidens grusomhed.
Jeg har kendt kærlighed og smagt dens bitre tårer igen og igen.
Med tiden glemmer man, hvordan vidundere føles.
Men det her?
Det smager næsten vidunderligt, hvis jeg drikker nok.
Hvor trist.
Tror du, dit ansigt kan vise mig vidundere igen?
Du vil se mit sande ansigt en dag, Merlin.
Jeg glæder mig.
- Har du det med, jeg bad dig om? - Nej.
Hvad skal det sige?
Han ved, jeg er her. Dansen er begyndt.
Du må ikke ødelægge sværdet med feys ild.
Vi havde en aftale.
Jeg stjæler ilden. Du giver mig værktøjet.
Det ender ikke godt for dig.
Det gør det heller ikke, hvis jeg kommer tomhændet til Rugens hof.
Du forstår det ikke. Jeg fik et syn.
Har du set min fremtid i din krystalkugle?
Tror du, du kan skræmme mig med varsler? Jeg har levet meget længe, og…
...døden og jeg er gamle venner.
Det er ikke din død, jeg ser.
Men din lidelse.
En smerte hinsides alt, du nogensinde har kendt.
Du vil tigge om, at det slutter.
Men det vil ikke ske.
Følg denne kurs,
og du vil kende denne usigelige smerte.
Jeg er ked af det.
Det er fint, Arthur. Lad dem se dig.
De ved ikke, hvad du står for.
Men det viser du dem alle i morgen.
Ector.
Ét glas.
Så skal du hvile dig.
En god vin.
Og send en over til de væsler.
Javel.
- Hvad tror du, du laver? - Se her.
Så Arthur har altså en rig onkel i Gramaire.
Det må være ham.
En fornøjelse, sir.
- Kender du de mænd? - Vi er gamle venner.
- Vi taler om det udenfor. - Udenfor?
Herinde er bedre.
Sig frem, eller jeg tilkalder min vagt.
Har du fortalt ham, hvor du fik det smarte sværd?
Så er det nok.
Sid ned, kammerat.
Medmindre du vil have, at de væsler skal lære sandheden om Arthur.
Nå...
Støtter du drengen?
For han skylder mig mange penge. Er det ikke rigtigt, Arthur?
Omkring 300 sølvmønter.
En af de smukke ringe på dine fingre burde være nok.
Er du fra forstanden?
Har han sunget om sine ridderlige dyder?
Synger som en engel.
Og kvinderne...
Benene spreder sig ved lyden.
- Jeg er færdig med dig, Bors. - Vi er ikke færdige.
Jeg vil have den ring.
- Det var min fars ring. - Han vil jo ikke savne den.
Faktisk får jeg alle ringene på de tykke fingre,
ellers går jeg over til de væsler
og fortæller, at Arthur stjal sværdet fra en fey-ungmø,
hvis landsby netop var nedbrændt.
- Er det ikke rigtigt? - Det er løgn.
Han er ikke bare en tyv og en skiderik, men også en skyldner.
Han var sikkert i seng med hende. Er det i orden?
En feybastard?
I dit ædle stamtræ?
Passer noget af det her?
Gav den fornemme pige med de kostbare smykker dig det sværd?
Eller stjal du det?
Svar!
Jeg stjal det.
Din far var pinlig og et fjols,
men du er værre.
En kriminel og løgner uden skyggen af ære.
Du og Tor kan rådne i helvede sammen.
- Kom med de andre ringe. - Du vil få som fortjent.
Arthur, nej!
Vagter! Kom!
Er det alle?
Ja, bortset fra Igraine, der tager sig af broder Odo.
Er det virkelig nødvendigt?
Vi har fundet nogle i hestevogne,
der havde bidt deres fingerspidser af og savet vingerne fra deres ribben.
De vil begå de mest barbariske handlinger for at skjule deres natur.
Men de kan ikke gemme sig for ham.
Hvor er den nye pige?
- Hvem? - Den nye. Alice.
- Hun ankom i går aftes med ar overalt. - I går aftes?
Du sagde, der ikke var flere piger.
Beskidt. Som om hun havde gemt sig i skoven.
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til at gøre din vilje.
Dit omslag gjorde mere gavn end alle bønnerne.
Bivoks og peber.
Din veninde er klog.
- Min veninde? - Hvem har lært dig om omslaget?
Hvad hedder hun?
Hun hed Pym, men hun var ikke helbreder.
Hun var bare perfekt.
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til at gøre din vilje.
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til at gøre din vilje.
Hun...
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige, giv os...
- Hun... - Han er vågen!
Jeres bøn virker! Bøj hovedet!
Bed. Højere.
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til at gøre din vilje.
Brødre! Vi har brug for bønner!
Almægtige, evige, retfærdige og barmhjertige,
giv os fattige syndere styrke til at gøre din vilje.
Odo! Broder Odo!
Broder!
Søster Alice?
Han får som fortjent.
Skal jeg hænges?
Måske brændt.
Vi takker for denne gave, broder, for vi har fundet Djævelens Tand.
- Jeg skal bruge det sværd! - Stille!
Hvor skal vi hen?
Se.
Hvor skal vi hen?
Du er Ulveblodsheksen.
Og sværdet, Arthur stjal, er Djævelens Tand, Magtens Sværd.
Ja.
Og jeg skal have det tilbage.
Jeg ved, hvor han er. Tag det her.
Følg floden, indtil den drejer mod vest, og der er en lysning på højre bred.
Gå ind i skoven, indtil du møder vejen.
Der finder du videre transport. Den tager dig til byen Gramaire.
- Arthur er der. På jagt efter sin onkel. - Hvordan ved du det?
Fordi jeg er hans søster.
- Vi har ikke præsenteret os. Jeg er... - Igraine.
Nej. Min bedstemor hed Igraine. Det var en misforståelse.
For mine venner er jeg Morgana.
Du er ikke alene, Nimue.
- Hvornår mødes vi igen? - Snart. Jeg finder dig.
Født ved daggry.
Går bort i skumringen.
Rugen har givet dig audiens.
Det var på tide.
Bed til, at dit offer behager ham.
Ja.
Før mig til jeres konge.
Tekster af: Jesper Samson