Tänk om sagor var sanna?
Ändlösa världar av hemska underverk.
Verkligheter bortom vår egen är sammankopplade.
Ett multiversum av grymma krigare och ondskefulla spegelbilder.
Endast en tunn barriär skiljer oss från all denna magi och alla monster.
Tänk er nu att denna barriär brast.
Då hittade alla dessa ondskefulla sagoväsen vägen till vår värld-
- ända tills prinsessorna kom och visade oss att magi faktiskt finns.
Jag fann en spegel och när döden visade sitt fula tryne ännu en gång-
-trodde jag att jag var förberedd.
Denna spegel skyddar nu världen från framtida hot från sagovärlden.
Men jag fruktar att jag denna gång behöver lite mer hjälp.
Hör du, grabben!
Är du oskadd?
- Vad vacker hon är. - Spring!
Det får väl duga.
Drömprinsen fick visst kalla fötter. Inta staden, hitta honom!
Hämta tillbaka min ring! I Atlantis ära!
Jag har ett bröllop att planera.
Vilka ynkliga gäster!
Självklart är teamet på semester när sjöfolket förstör min stad.
- Hattmakaren. Hattmakaren! - Närvarande!
Vet vi vilka våra förtryckare från havet är?
Prinsessan Magdalena av Atlantis, eller Magda den dåraktiga.
- Utmärkt. - Jag gillar henne redan.
Och den stilige mannen?
- Charles Charmig III, en prins. - Givetvis.
En legendarisk hjälte, om jag minns rätt.
Han skulle gifta sig, men försvann bara.
Troligtvis till havs tack vare vår lilla sjöjungfru.
Varför handlar det alltid om kärlekstrubbel med dessa sagofigurer?
Det är inte hela historien.
Vänta tills du ser hans blivande brud.
Märkligare och märkligare.
Det är nog dags att vi bryter isen.
Jag ska ju skicka hem dessa gäster men vi ska precis släppa ut den här.
Senast hon var lös förstörde hon nästan hela vår verklighet.
Nå ja, vi får väl ta till alla medel.
Hattmakaren? Var snäll och förbered en dos av min medicin.
- Jag kan behöva den snart. - Vanlig dos eller extra?
Både och. Nu, Hattmakaren!
Snövit, antar jag? Det är dags att vi diskuterar din fästman.
Magda, raring!
- Döda honom! - Vänta lite, fiskpinnar!
Om du dödar mig hittar du inte din älskling.
Staden är omringad, mina tritoner söker igenom vartenda kvarter.
- Jag kommer att hitta honom. - Kanske det.
Men du är tyvärr inte enda tuffingen i stan.
Drömprinsen har flera val. Du kanske hittar honom till slut...
...men någon annan kanske hittar honom först. Som till exempel... Snövit.
- Vad är det med henne? - Hon är i stan, och inte ensam.
Och hur vet du det? Vem är du, främling?
Ursäkta mig, ers höghet. Jag glömde visst hur man uppför sig.
Det var länge sedan jag umgicks med riktiga kungligheter.
Namnet var Rumpelstiltskin och det är mitt jobb att veta såna saker.
Jag glömde mitt CV, men senaste jobbet var härskare av Dödsriket.
Men det tråkade snabbt ut mig. De döda vill bara prata.
"Det är inte min tur! Inte än!"
Sen såg jag de som du hade skickat och då ville jag se det själv.
Rumpelstiltskin. Jag har hört talas om dig.
- Du känner alltså till mitt arbete? - Jag hörde att du dödade Snövit.
- Eller att hon dödade dig. - Ja... det var en annan Rumpelstiltskin.
- Vanligt namn där jag kommer ifrån. - Fiende till min fiende.
- Visst, det kan vi säga. - Då så.
Vad är det du erbjuder mig och vad kommer det att kosta?
Jag kommer inte bara att lägga Drömprinsen vid dina simfötter.
Jag kommer att övertyga honom att gifta sig med dig också.
Det är väl så det fungerar? Han måste gifta sig med dig.
Ja, enligt förtrollningen-
- behöver han bara av egen vilja sätta en ring på mitt finger.
Det går att ordna. Jag kan även ta hand om Snövit.
Allt till det väldigt låga priset av... Atlantis.
- Jag har ändrat mig. Döda honom! - Vänta lite nu!
Om jag kan göra guld av halm, lyckas jag säkert få dig gift.
Vad ska du egentligen med Atlantis till-
- när du väl härskar över alla riken? Du ska bara få en ring på ditt finger.
Du har rätt. Jag diskuterar villkoren när Charles är tillbaka hos mig.
Först måste du bevisa din trohet.
Hur tänker du "lägga honom vid mina simfötter"?
Det är den lätta biten. Dessa tappra hjältefigurer...
...ju mer ärofulla de är, desto lättare går de att manipulera.
Och jag vet ett säkert sätt att få en hjälte att komma springande.
Magda.
Charles? Jag trodde att han var död.
- Han försvann för länge sen. Vart? - Atlantis, visade det sig.
- Magda! - Känner du henne?
Innan allt detta. Men vad gör hon här?
Du må ha räddat staden en gång förut, men du ställde till en väldig oreda.
När din spegel krossades, krossades även verkligheten.
Det som förut var en väg mot oändliga antal världar, är nu förstörd.
Nu är skärvorna spridda över hela världen, min värld.
Och varje bit är en portal till en sagovärld, inklusive din egen.
Jag borde ha anat att en skulle dyka upp ur havet.
Det här är min favorit, Landet ingenstans.
Här blir man aldrig gammal om man står ut med piraterna.
Och den där? Flygande apor!
Och alla delar läggs tillbaka på sin rätta plats av mig.
Även Magda och du, om jag ska vara ärlig.
- Vad vill hon och vad gör hon här? - Det hon alltid vill: härska.
- Är inte havet tillräckligt för henne? - Hon vill även ha ytan.
Hon behöver Charles för att lyckas, hans ring.
- Den Charles äktar härskar över allt. - Ni tar allt så bokstavligt.
Nu räddar vi prinsen, kväser de onda havsmänniskorna och skickar iväg dig.
Ursäkta det bryska uppvaknandet, men vi har ont om tid.
Jag visar var Törnrosa och Rödluvan är.
Natti natti.
- Slarvigt och korkat, prinsessan. - Tack, Röd.
Varsågod. När magin inte funkar.
- De verkar leta efter något. - Eller någon. Vem slog ut dem?
- Kanske Spegeln. - Det finns så det räcker, Törnrosa.
- Det är som den gamla goda tiden. - Kul att se välbekanta ansikten!
- Ni verkar ha mycket att göra. - Snövit? Jag trodde du var död.
Jag har lagt saker och ting på is ett tag. Var är de andra?
Vi har haft det hett om öronen.
Spegeln har fångat in såna som oss och skickat iväg dem nånstans.
Och nu när atlantis-folk attackerar staden kan vi inte hitta dem.
Det är därför jag är här. Vi har ett uppdrag.
- Äntligen! - Roligt.
- Men ni kommer inte att gilla det. - Hur hittade du oss?
- Spegeln... eller det som finns kvar. - Det betyder...
- Skämtar du? - Spegeln. Vi måste fråga Alice.
Har jag förstått det här rätt? Har du hela tiden funnits här?
Har du sovit dig igenom en hel fiendeinvasion?
Det var inte mitt eget val. Om någon hade tinat upp mig tidigare...
Lägg av! Varenda gång ni kungligheter klampar omkring får vi små lida.
Det är upp till oss att stoppa Magda. Hon är bara ute efter en sak.
Hon ger sig inte förrän hon får honom. Vi måste hitta Charles före henne.
Charles? Charming? Drömprinsen?
- Hade inte ni ihop det förut? - Det är oviktigt.
Om de gifter sig kan Magda lägga hela staden under vatten om hon vill.
Vem tillskriver en vigselring så mycket kraft?
Charles är ädel, modig- allt en hjälte ska vara!
Han ville aldrig härska! Det var folkets vilja.
De gav honom makt över alla riken i form av en ring.
- Han ville dela det med mig. - "Vackrast i världen".
Jag fattar!
Okej då! Låt oss tillsammans rädda din man!
Hur hittar vi honom?
- Vilken tur! - Gränden bakom kyrkan!
Jäklar, Snövit.
- Ska jag fortsätta? - Det räcker. Nu borde hjälten komma.
Vad kommer härnäst? Döda gisslan, ödelägga städer?
Hota att döda gisslan! Hota att ödelägga städer!
Om du dödar nån försvinner din fördel att förhandla.
Jag förstår. Kanske bara en, så han förstår att jag menar allvar.
- Magda! - Charles! Du kom!
Bröllopet är inställt. Du borde veta att det simmar fler fiskar i havet.
- Vad var det jag sa? - Jag låter dig inte skada nån annan.
- Inte för min räkning. - Då är det bäst att du friar till mig.
- Kanske efter några fler dejter. - För honom till mig!
Nej, det är inte sant!
- Snövit! - Charles!
- Han kommer att bli dödad. - Eller ännu värre... gift.
Bort med tassarna!
Hej, Chuckie!
Kom igen, grabben. Du och jag ska gå genom Spegeln.
Vi sticker! Vänta!
- Var är du nu, Drömprinsen? - Han har svårt att stadga sig.
- Vi kanske också ska dra. - Du utkämpar säkert en strid nånstans.
Kan vi...?
Retirera!
Var dejten lyckad? Synd att han saknas.
- Magda har honom inte heller. - Inte än! Vad hände?
Vi tappade bort honom. Vad är det där? Var är det nånstans?
Det är ju här!
Hej, mina skönheter!
Min älskling, det var så länge sen...
Snövit, just det! Vi visade allt det där fiskfolket.
Precis som gamla goda tider, du och jag.
- Drömprinsen! - Är han på riktigt, eller?
- Vad hände där ute? - Just det, jag...
Under allt ståhej såg jag den där läskige typen som försökte smita.
Om du följer med mig ska jag visa vad jag hade tänkt.
Jag tänkte att jag kunde skicka tillbaka honom med mackapären här.
- Ta bort munkavlen. - Helst inte!
Jag vet inte vad du har i kikaren, men jag tänker inte tillåta det.
Jag vet inte vem ni är, fröken, men han därinne är en inkräktare!
- Dödade inte jag dig? - En annan Rumpelstiltskin.
- Herregud, portalen! - Knyt loss mig, damen!
Ringen, Snövit!
Nej!
Jag är imponerad.
Det visste jag att du skulle bli.
Du lyckades tillfångata Charles, få tillbaka min ring...
...och göra dig av med Snövit.
- Var skickade du dem? - Var? När? Vem bryr sig?
Vi kan säga att de skickades till "Det var en gång..."
Boka datumet, raring. Bröllopet blir av.
- Vad sägs? Får jag uppdraget? - Han måste fortfarande fria.
Han kommer att ändra sig.
Du gjorde dig av med Snövit, som du lovade.
Men för att vara på säkra sidan: Ta med ett dussin män till portalen.
Era order: hitta och förgör! Förstör portalen när ni är klara.
Jag vill inte ha dem tillbaka.
Från och med nu går ingen genom portalen såvida det inte är min order.
Er uppoffring kommer att hyllas.
Det går bra för dig, min vän. Fortsätt så och Atlantis blir ditt.
Plocka upp honom och sätt på honom något fint.
Och döda alla andra här inne!
Det där kan inte stämma.
Vänta lite... Jag känner igen skogen.
Dvärgarna måste vara i närheten.
Det här ser nygjort ut.
Jag måste ha missat dem precis.
Hur tar jag mig tillbaka? Var är de andra?
Okej.
Hur många guppyer måste jag döda?
Jag frågar de där.
Då gör vi det på det klassiska sättet.
Nej! Nej!
Nej, nej, nej, inte igen!
Få inte panik. Få inte panik.
Trånga utrymmen är inte farliga.
För säkerhets skull.
Tack, Rödluvan.
Hallå! Hallå!
Inte bra. Riktigt illa.
Ingen fara, Alice. Vi måste bara kraftkällan för att få dem tillbaka...
- ...och vi måste hitta dem först. - Alice!
Jag har en present till dig, Alice. Kom!
Lägg den vid de andra presenterna.
Och slå in den!
Släpp mig, era amfibiska styggelser!
Så ja, Charles. Så behandlar man väl inte tjänstefolket?
Du är ju prins, älskling.
Snart blir du kung. Visa hur man uppför sig.
- Om du gör min Snövit illa... - Så gör du vad?
Tänk inte på henne mer, Charles.
- Hon tillhör det förflutna. - Omöjligt.
Jag tänker på henne hela tiden.
Varje... vaket... ögonblick.
Oavsett hur kall cell du kastar mig i-
- eller hur outhärdlig tortyren jag utsätts för är-
- eller hur länge du än håller mig i det bottenlösa djup du kallar Atlantis...
...kommer min kärlek till henne aldrig upphöra, din hemska vattenhäxa.
Din förfärliga, fiskliknande flundra, som kommer att bli ihågkommen-
-som en uppoppad, inkräktande sjöborre.
Du kommer aldrig att uppleva sådan kärlek. Allra minst från mig.
Vi får väl se.-För bort honom!
Du! Du sa att du skulle övertala honom.
Det kanske inte syntes därifrån, men han såg inte övertygad ut!
Han kommer att ändra sig. Tro mig, det kommer att lösa sig.
Hur gör jag nu? Hotar staden igen? Torterar honom tills han säger ja?
Nej, inget sånt. Du har bara sett första akten.
Men nu är det dags för huvudattraktionen.
Det jag hade tänkt mig kräver lite mer finess.
Och även du kommer att spela en av rollerna.
Vad märkligt. De borde vara här nånstans.
Sju... Åh, nej!
Ni fanns alltid där för att skydda mig.
Förlåt att jag inte var här och skyddade er.
Ni förtjänade ett bättre öde.
Det här ska Magda få betala för!
- Drottningen vill se dig död. - Säg till henne att ställa sig i kö.
Ska jag bli imponerad nu?
Då får vi ta den svåra vägen.
Fem av sju...
Tack, pojkar.
- Hur ska du övertyga honom? - Magda! Det är ju min grej.
Jag börjar undra vad du egentligen har för planer.
Det sa jag ju! Jag vill ha Atlantis.
Om jag måste agera äktenskapsmäklare, så är det värt besväret.
Om jag får reda på att du ljuger så flår jag dig levande.
Och använder dig som hajmat.
Uppfattat. Nu så...
Hur är dina skådistalanger, Flipper?
Ett ryck till!
Släpp mig!
Jag säger inget... Lite väl övertygande skådespeleri.
Nu räcker det!
Jag fattar.
Varför försöker du dig inte på mig?
Vad sitter du inne för?
- Känner jag dig, vän? - Rupert, var namnet.
Det är en lång historia, Rupert.
Jag har tid.
En gång i tiden var jag prins Charles Charming III.
Och tillsammans med min älskade Snövit upplevde vi en massa äventyr.
Ingen fiende vi inte kunde besegra, ingen förtrollning vi inte kunde bryta.
Inget i hela kungariket kunde konkurrera med vår storhet.
Vår kärlek till varandra.
Vi var deras hjältar. Jag var deras hjälte.
Men, tyvärr, fick vår saga inte något lyckligt slut.
Trots att folket i vårt rike ville att vi skulle styra-
- så fanns det andra som spred svartsjuka.
Och ingen värre än Magda.
Hon var förvisad och fången i havet och länge rådde vapenvila-
- mellan Atlantis och land. Men havet var inte tillräckligt för Magda.
Under mitt bröllop var det hennes sång som lurade mig ner till stranden.
Jag kan aldrig motstå ett äventyr. Och vilken bröllopsgåva sen!
Makten över Atlantis mot min älskade trolovade.
Och jag kom förstås tillbaka till belöningen.
Men Magdas fälla hade redan fångat mig.
Jag satt fången i Atlantis länge, i evigheter!
Det kändes som en hel livstid.
Nu vet jag varken var eller när jag är, Rupert.
Eller vem jag ska vara på denna märkliga och främmande plats.
Det är inte kärleken till mig som driver Magda.
Nej, det är makt.
Makten över min ring.
Makt som jag inte är säker på att jag ville ha till att börja med.
Så den som tar emot din ring får makt över allt land?
Exakt.
- Pratar vi om allt? - Alltihop.
- Som till exempel...? - Alla kända riken.
Och vad är din historia, Rupert? Varför delar du mitt öde här?
Det är din turdag, Charlie.
Jag är här för att rädda dig. Jag har samarbetat med en tredje part.
Magda fick reda på det och nu är jag här.
- Vem är den tredje parten? - Alice.
Då hoppas jag att den här Alice är lika smart som du misstänker.
Annars kommer du och jag bli gamla män-
- innan denna farofyllda komplott är över.
Gudskelov, du är oskadd! Har du hunnit förbereda min medicin?
Ja, en liten dos.
- Ta inte för mycket, då blir du sån. - Utmärkt.
Stanna här en stund till, Hattmakaren. Det är dags att köra bort tritonerna.
Och det kommer att kräva en hel del. Då kör vi!
Då så, Alice. Precis som innan.
Ni missade de små detaljerna.
- Har vi vunnit än? - Nej, det är som jag misstänkte.
Om vi ska få reda på var Snövit och de andra tog vägen måste portalen fungera.
Har du nån erfarenhet av interdimensionella tidsresor?
- Bara av den hallucinatoriska sorten. - Självklart. Självklart!
Där har vi det, Hattmakaren! Det är snart tedags.
- Underbart. - Tillaga en av dina specialbrygder.
Hjälper den dig hitta våra tids-omplacerade försvarare?
Det skadar inte att försöka.
- En kopp te? - Nej tack, inte nu.
Jag behöver mitt förstånd intakt om jag ska kunna krypa genom kaninhålet.
Du stannar här och försöker hitta flickorna. Regla dörren.
- Jag har en sak att fixa. - Tänker du träffa drottningen?
Exakt, Hattmakaren. Vi får hoppas att hon inte ser mig.
Lyssnar du på mig, kompis? Bara lite till, så ordnar sig allt.
Ursäkta mig, Rupert, men vad är meningen med det?
Jag struntar i vad Magda gör med mig. Snövit är död.
- Och så även min livslust. - Avvakta en liten stund bara...
Nej, nej, nej!
Släpp honom!
- Nå? - Jösses Amalia!
En svår nöt att knäcka. Grabben är deprimerad.
Din plan att göra dig av med Snövit misslyckades visst.
Han har tappat sin livslust och jag vill ha honom foglig.
Då gör vi det på mitt sätt.
Vänta lite nu! Om han har tappat sin livslust...
...behöver vi bara ge honom en anledning att leva.
Jag hoppas du vet vad du gör.
Du lever, Rupert! Vad hände?
Magda... Hon vet. Hon vet att jag är dubbelagent.
Och hon hade frågor.
- Hon frågade väl inte särskilt snällt? - Jag svarade inte på nåt!
- Bra gjort, Rupert. - Men jag fick reda på en del saker.
Snövit...
Hon lever.
Vänta lite...
50 grader västerut.
Kompensera sex grader för vinden.
Tre måltavlor uppradade på led.
Idioter.
Förstärkningen kommer i genomsnitt efter 3 minuter och 48 sekunder.
Det är som en buffé här ute, Snövit. Och de blir bara fler.
Så fort jag dödar en, dyker ett nytt stim upp.
Jag har bara mina pilar kvar.
Jag träffade också på en, men han var annorlunda. Han var förberedd.
Senast jag var i dessa skogar kryllade det inte av Magdas tritoner.
Nåt är annorlunda. Det har verkligen förändrats.
Om Magda lyckas gifta sig med Charles får hon makt över alla riken.
Inklusive portalen. Jag tror inte att vi bara skickades hem, Rödluvan.
Vi är i en annan tid eller dimension! Vi måste tillbaka och fixa det här!
Magda använder portalen för att skicka tillbaka sin armé...
Då kan vi också göra det! Varför skulle hon annars skicka tritoner efter oss?
Vi måste tillbaka till tiden före bröllopet för att förhindra allt detta.
- Vet du var tritonerna kom ifrån? - Ja, samma håll som jag kom från.
- Kommer du ihåg vägen? - Visst, följ bara brödsmulorna.
Nu ska vi se om hans gälar klarar av det här.
Kom igen.
Så ja, andas in det bara.
Gör nu som jag säger.
Kom då.
Bravo!
Jag är visst inte så korkad.
Den här duger fint.
- Det måste vara Törnrosa. - Jag trodde vi behövde rädda henne.
Det är ganska nära, men det kan vara en fälla.
- Har vi råd att vara försiktiga? - Nej, hon kan vara i knipa.
Vad är planen? Var är Snövit? Du vet väl hur vi ska ta oss härifrån?
Bättre upp! Tänk om jag vet hur vi tar oss härifrån, så du kan äkta Snövit.
- Hur? - Lätt! Du behöver bara...
Hur? Hur, Rupert? Hur?
- Tiden är ute! - Ta det lugnt.
Han gick på det!
Ge det lite tid, låt det sjunka in.
- Snart är ni lyckligt gifta. - Jag frågar honom själv.
Nej, nej, nej! Brudgummen får inte se bruden före vigseln.
Gå och gör dig vacker. Jag för fram honom till altaret när det är dags.
Bäst för dig att det sker snart. Snövit och hennes gäng kan hitta tillbaka.
Jag vill inte ha några objudna gäster.
- Jag borde ha dödat dem själv. - Nej, lita på mig. Ge det lite tid.
- Du kommer inte att ångra dig. - En timme!
- Rumpelstiltskin! - Det var ett nytt trick.
- Vad gör du här? - Vad gör du här?
Senast jag kollade styrde du över Dödsriket med Hjärter dam.
- Hur mår förresten Gelda? - Bra... tror jag.
- Ni talas väl inte vid längre? - Det går att ordna.
Jag berättar gärna var du finns om du inte talar om vad som pågår.
Vigseln är om en timme, men jag har en plan.
Självklart. Varför skulle jag lita på dig?
Hör på, Alice.
Ja. Hjälpte jag Magda att fånga prinsen och göra sig av med hämnarna?
Ja. Men det var en trick som inte fungerade.
Jag tror att hon är mig på spåren. Hon är galen.
Hon kallas inte Magda den dåraktiga utan anledning.
Men det är bra att du är här. Jag behöver fly.
- Hur vet jag att du inte luras? - Det vet du inte.
Men tänk om jag gav dig kraftkällan och visade var prins Charles finns?
Då är vi kvitt.
Om jag befriar Drömprinsen och öppnar portalen igen, så har vi rett ut allt.
Okej, överenskommet.
- Var är han? - Följ mig.
- Varje gång jag är i knipa är du... - Vad pågår? Vem är hon?
- Du! - Hon försökte rymma med din kille.
Då antar jag att hon måste dö!
Var är hon? Efter henne!
- Det här får du ångra, Rumpelstiltskin. - Ledsen, lilleputt.
Okej, Alice, dags att sätta fart. Jäklar!
Det verkar som jag kan lita på dig, trots allt.
Magda, ingen kommer att förstöra ditt bröllop.
Jag förstår fortfarande inte. I nutid eller framtiden...
Om Magda gifter sig med din man så kontrollerar hon tiden.
Vi var inte där för att hindra henne.
Om vi hittar en väg tillbaka kan vi ställa allt till rätta.
- Om vi kommer till rätt tid. - Vi måste försöka komma härifrån.
Vi kan inte göra nytta om vi är fast i nån annan tidsdimension.
Först måste vi hitta Törnrosa.
Sen lurar vi hit tritonerna och dödar dem.
Sen öppnar sig förhoppningsvis portalen.
Eller så improviserar vi.
- Hej! - Nu har vi chansen. Skynda, Törnrosa!
- Säg inte att det här var planen? - Nej! Vi måste ha rest för långt.
- Är det härifrån tritonerna kommer? - Du menar när.
Magda verkar få som hon vill. Hon ser ut att ha gjort sig hemmastadd.
Utan oss här för att hindra henne. Hon lyckades visst att äkta Charles.
- Han måste vara här nånstans. - Rätt ställe, fel tid.
Och det finns säkert en utväg. Spegeln.
- Ska vi dit igen? - Tänk själva!
Var kommer annars tritonerna ifrån?
Magda har säkert skickat sina män efter oss i evigheter. Men vi har en chans.
- Ja, om inte alla redan är döda. - Det finns ett sätt att ta reda på det.
Det verkar inte vara så mycket verksamhet här längre.
Det måste finnas en lösning. Magda kan väl inte ha förstört portalen?
Vänta, betyder det att vi är fast här?
Jag är hellre tillbaka i kistan nu.
Lång historia.
Hur kunde det bli så här?
Jag gav upp.
Åh, min Charles! Min Charming!
Förlåt mig, Snövit.
Jag trodde att du var död.
Jag tappade livslusten.
Jag förlorade allt.
När hon hade tagit över kontrollen kunde jag... jag...
Mitt hjärta, jag visste att vi skulle ses igen.
Jag är ledsen att det blev så här.
Du har varit borta så länge.
Vi hade tappat tron på att du nånsin skulle komma tillbaka.
Och nu när du har gjort det är det för sent.
Hon krossade mig, Snövit.
Efter att vi... efter att hon...
Du, det ordnar sig.
När hon hade fått tag på min ring...
...hade hon ingen nytta av mig längre.
Och utan min kraft...
Jag är inte samme man som förut.
Jag ska ordna upp det här, Charles.
- Vi måste bara hitta portalen. - Det går inte!
Jag ska göra det. Hur lång tid har det gått?
För lång.
Du måste berätta allt som har hänt under tiden.
Jag ska visa dig.
Magda övertog makten, men det var inte tillräckligt för henne.
Hon blev paranoid och befarade att du skulle komma tillbaka en dag.
I många år skickade hon iväg tritoner för att hitta dig och döda dig.
- Det vet vi ju alla hur det gick. - Hon lämnar aldrig Tronrummet.
Vi kämpade emot så länge vi kunde, men hon har makt över alla riken.
Jag är den ende hon inte kan styra över, men jag är nu en gammal man.
Vi? Vilka är vi?
Vem är jag? Vilken utmärkt gåta!
- Alice? - Jag var det en gång i tiden.
Men jag måste ha förändrats flera gånger sen dess.
Vad hände med henne?
Jag kan inte förklara mig för dig eftersom jag inte är mig själv.
Hon har varit sådan sedan... Hattmakaren dog.
- Det känns som en evighet. - Ibland är en evighet bara en sekund!
Det menar du inte?
Om du finns där inne, Alice, finns det fortfarande hopp.
Vi måste bara ta oss tillbaka till tiden före bröllopet.
Kan du hjälpa oss att laga portalen? Kan du skicka oss tillbaka?
Jag kan inte gå tillbaka till gårdagen. Jag var en helt annan då.
- Hon är ju helknäpp! - De allra bästa är det.
Ni måste också vara galna, annars hade ni inte kommit hit.
Alice är alltså tokig och Charming är en gammal snubbe.
- Hur gör vi nu? - Vi slåss mot Magda?
Nej! Vår strid tillhör det förflutna!
- Du menar nutiden? - Det handlar inte om här och nu.
Det hjälper inte att slåss mot henne här.
Vi måste tillbaka till tiden före bröllopet. Det var då allt gick snett.
Men du har rätt, vi ska besöka Magda. Om hon har skickat sina män efter oss-
- så måste hon veta var portalen är. Vi tar oss in och hittar en väg ut.
- Helst utan att synas. - Det klarar jag!
Älskling, kan du visa oss vägen?
Nej, där är fullt av tritoner.
Och jag fruktar...
Jag fruktar att jag inte är till nån nytta i strid.
Följ den här vägen, men var försiktig, Snövit!
Om hon hör er och vet att ni är där, så är det för sent.
Min ring gör att hon har makten över alla som hör henne.
Gå nu.
Gå!
Varför är du inte i din cell? Jag vill inte att du smyger omkring på nätterna.
Du har redan försökt att förråda mig. Har du glömt det?
Nej, min drottning! Jag tänkte gå ut och städa lite...
- Du tänkte fel. - Förlåt mig. Det är bara det att...
Gå tillbaka till din cell.
Jag ska bara...
- Snälla, tvinga mig inte att gå dit! - Jag sa: gå tillbaka till din cell.
Ja, min drottning.
Om jag bara kunde spinna halmen till något mer användbart.
Du är tillbaka!
- Ni är tillbaka! - Allt det här är ditt fel.
Var glad att jag inte dödar dig.
Ljuva död! Vänta, vad gör ni då här?
Vi ska resa tillbaka i tiden och ordna upp allt och du ska hjälpa oss.
- Hur öppnar vi portalen? - Nej, nej, det vill inte drottningen.
- Det bryr jag mig inte om. - Nej!
- Tyst, annars kommer det nån. - Vill du inte ha det som det var förut?
Ni förstår inte. Drottningen är i mitt huvud, hon kontrollerar allt.
Berätta nu, finns det nåt sätt?
Ja.
Ja, men hon kommer inte att gilla det.
Nej, ni måste gå.
- Kan du göra nåt? - Jag hoppades att du skulle fråga.
Tack.
All denna tid... Vad har jag gjort?
Du kan hålla truten nu.
Vet du var portalen finns? Kan du öppna den?
- Du får prata nu! - Ja.
Kraftkällan.
Vet du hur vi får tag i den?
Hämta den då! Och bli inte upptäckt.
Stick!
- Ursäkta mig. - Tyst.
Stick, stick!
Hattmakaren! Öppna genast dörren!
Hur vet jag att det verkligen är du?
- Hur vet jag att du verkligen är du? - Är jag inte jag, vem är jag då?
Vi har inte tid med gåtor. Om du tror mig, så tror jag dig. Överenskommet?
Visst.
- Var det ett trevligt besök? - Tyvärr inte. Är det dags för te snart?
- Bröllopet är snart och jag är törstig. - Nej.
Klar!
Jag drack en kopp tidigare och jag hann inte så långt.
Ingen fara, gör det i framtiden. Det är väl inte för sent?
- Det hoppas jag inte. - Hur fungerar det?
Jag måste ta reda på vart och när tjejerna reste.
Ta en klunk och tänk på vilken tid du vill resa till.
- Utmärkt! Då tar jag en slurk. - Vänta, varsågod och sitt.
- Det här är starka grejor. - Det får vi hoppas.
Önska mig lycka till. Mot framtiden.
Blicka framåt, som man säger.
Jag sa ju det.
Jösses! Du har visst försummat dig, Alice.
Vad har de gjort med min vackra byggnad?
Hallå?
Alice? Är det du?
Drömprinsen! Förlåt min uppriktighet, men du har åldrats nåt hemskt.
Du är tillbaka, Alice! Magda har min ring.
- Då kom jag för sent. - Nej, du kom i precis rätt tid!
- Det tar för lång tid! - Min förtrollning är snart borta.
- Tack! - Hur gör vi med honom?
- Lämna kvar honom! - Vi kan döda honom.
Låt honom lida här, så länge den här verkligheten existerar.
Rumpelstiltskin!
- Nej, nej, nej, nej! - Kom genast hit!
Jag kommer, min drottning!
Du lever, Rupert! Är du här för att befria mig?
Ledsen, grabben. Magda har Snövit.
Enda sättet att befria henne är att föra dig till altaret.
Grattis, kompis! Du är snart gängad.
Jag förstår inte. Om jag gifter mig med Magda...
- Inte Magda! Snövit. - Men hur?
- Var är din vän Alice? - Hon har redan spelat ut sin roll.
Tro mig, du behöver bara gå altargången fram, så löser sig allt annat.
- Orkar du vänta lite? - Självklart. Vad som helst!
Bra. Nu måste jag gå, jag har också en roll att spela.
Du är en bra vän, Rupert.
Och en hjälte.
Jag gör allt för kärleken. Nu kör vi igång!
Jag måste bara ikläda mig rollen.
Koordinaterna är kalibrerade och alla inställningar är klara.
Vi behöver bara kraftkällan, sen kan vi skicka tillbaka tjejerna i tiden.
- Sätt igång. - Så vårdslöst!
- Var inte du tokig? - Ibland kan det vara till fördel.
- Kan du skicka oss tillbaka? - Visst, men det är bråttom.
Maskinen behöver bara värmas upp. Mina damer, inta era positioner.
- Snövit. - Charles!
Jag trodde inte jag skulle få se dig igen och nu ska du snart ge dig av.
- Jag orkar inte vara med. - Jag lovar dig, Charles...
När vi är klara kan vi glömma det här livet. Då har du levt ett liv med mig.
Då gör vi ett försök.
Hoppsan, menade du inte mig?
- Magda! - Stanna där ni är.
När min lilla Rumpa sa vad ni tvingade honom göra ville jag döda er.
Men det här är mycket roligare.
- Jag sa ju att vi skulle dödat honom. - Det hade jag gjort.
Men, min drottning. Varför?
Jag blev uttråkad.
Och nu har jag nya leksaker. Vad roligt vi kan ha.
Ska jag tvinga dig att döda dina vänner? Nej, det är för lätt.
Jag kanske ska låta er använda portalen. Istiden låter trevligt.
Där känner du dig nog hemma, Snövit.
Hör på dig själv. Se dig omkring.
Är det detta du önskade dig? Ett förfallet rike?
Endast hjärntvättade undersåtar som utför dina order.
De lyder dig inte utav kärlek. Du förtjänar inte nåt av det här.
Det gör jag faktiskt.
Alla uppoffringar jag gjorde för att fånga din drömprins.
Alla långa och plågsamma år när jag formade honom som jag ville.
Åh nej, den här stunden har jag väntat på länge.
Och nu har jag allt som jag har önskat mig.
- Men är du lycklig? - Jag blir det snart.
Du hade din chans att bli hjälte, men du valde illdåd.
Nu har du fått en chans till!
Jag tror knappt det är sant. Efter all tid som gått dyker ni upp nu-
- när ni inte har nån chans att hindra mig.
Jag önskar att Charles var här och såg detta.
- Se upp med vad du önskar dig. - Charles!
Åh, Charles! Hur lång tid har förflutit sedan bröllopet?
Alldeles för länge. Ditt tyranni slutar nu.
Jag kan inte tala om vad du ska göra, men jag dödar inte en gammal man.
Jag dör hellre än genomlider en dag till med dig.
Nu, Rupert!
Nej!
Skicka tillbaka dem!
Farväl, Charles.
Nej!
Charles! Du kom! Vad stilig du är.
- Utbyter vi våra löften nu? - Något i den stilen.
Var nu en duktig prins och gift dig med mig... nu.
Annars lovar jag dig...
...att jag dödar henne.
Nej! Åh, tack och lov!
- Hittade du dem? - Ja och nej.
- Vad händer nu? - Jag har ett bröllop att närvara vid.
- Motivera honom. - Vänta! Vänta!
Om jag gifter mig med dig måste du lova att skona hennes liv.
Om du är en duktig pojke.
Snövit!
- Bort med dina klor från min man! - Döda dem!
- Du förtjänar honom inte! - "Vackrast i landet"?
Han ska gifta sig med mig!
- Kom igen, Chuck. Gör det nu. - Chuck?
Snövit?
Det är jag, Charles! Vi måste skynda oss.
Lyssna inte på henne. Det är Rumpelstiltskin.
Men för helve...
Snövit!
- Rupert? - Jag kan förklara, Chuckie.
- Du har blivit bättre. - Övning ger färdighet.
Snövit...
- Vill du gifta dig med mig? - Det var på tiden.
Bort från honom!
Om inte jag kan få dig, får ingen annan dig heller.
- Du är starkare än du ser ut. - Slåss mot mig!
Jag kan inte slå en kvinna.
Det kan jag.
Förstör stan. Lämna inget orört!
- Tritonerna har skrumpnat. - Det är bäst att du ger dig.
Försvinn nu från mitt rike!
- Du ljög för mig. - Magda...
Du försökte få honom att gifta sig med dig hela tiden.
Det är ju löjligt, Magda.
Du försökte lura mig. Du förstörde mitt bröllop!
De förstörde ditt bröllop. Jag försökte bara hjälpa dig.
- Vad var det du sa till mig? - Vi kan väl säga att vi är kvitt?
Just det. Atlantis.
Jag ska föra dig till Atlantis. När du väl sett det vill du aldrig lämna det.
- Kom, soldater! Dags att gå hem. - Nej, jag ber dig!
Jag kan inte simma! Nej, Magda! Snälla, låt mig stanna här!
Jag hatar havet!
Nu kan du kyssa bruden.
Jag tror inte det.
Jag förstår fortfarande inte grejen.
Underbar ceremoni! Men efter att ha stridit mot en armé av tritoner-
- jagat er genom tiden och genomlidit min egen framtida död-
-har jag fått nog av havet.
Jag vill aldrig mer äta fisk och skaldjur.
- Tänker du skicka tillbaka oss? - Ni behöver inte göra som jag säger.
- Ni har ju makten. - Det är inte så det funkar här.
- Jag tänker inte erövra världen. - Den är väl redan din?
- Tro mig, vi ser det inte så. - Utmärkt!
- Våra äventyrsdagar är över. - Man ska aldrig säga aldrig, Charles.
Havet är inte enda stället där faran lurar.
Tro mig, det finns ett helt universum av underverk bakom denna verklighet.
Och vi har en del att röja upp efter allt tidsresande.
- Vi? - Visst!
Vi får inte glömma vem som skapade den här röran.
Det är bara hövligt att hjälpa till.
Om ni tänker hänga kvar här bör vi göra vårt samarbete officiellt.
Njut av er välförtjänta smekmånad.
Men när ni återvänder vill jag att ni anmäler er hos Spegeln. Allihop.
- Om du kallar på oss, kommer vi. - Utmärkt!
Jag har en hel del fall som kräver hämnarna Grimms uppmärksamhet.
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com