- טסלה -
כלב טוב.
זהירות…
פרנק, לא!
אמרתי לך לא לעשות את זה.
יש לך כסף קטן?
מצטער, גבר. אין לי כסף.
כן, בטח.
מצטער, אחי.
תיזהר, גבר.
- אוניברסיטת בייפילד -
עצור את ההתחממות הגלובלית? -ממש מצטער, לא מדבר אנגלית.
טוב. -ממש מצטער.
שקט!
היא חזרה? -החוצה.
אני לא ישן ברכב שוב. יש שם ריח נורא.
החוצה! -אני רק רוצה תחתונים נקיים!
זה גם החדר שלי.
אוי, אלוהים, תענה לי, ריאן.
- סמאר -
מה?
ריאן, תגיע הנה עכשיו.
זה מטורף. אתה לא תאמין.
טיפש, הבנתי שני אחוזים מזה. -אחי, פשוט בוא עכשיו.
לאן?
- מדע והנדסה -
אחי!
מה? -אתה צריך להיכנס לפה עכשיו.
כדאי לך שזה יהיה טוב, גבר. -זה טוב.
- תורת הקוונטים מעבדה 1 -
קדימה.
נכון?
0.7 מילי־ניוטון של אנרגיה.
אלוהים, זה ענק.
מתי? -אתמול בחצות ודקה.
די! זה מטורף!
כן, אבל ריאן, אין לנו מושג מה הפעיל את המכשיר.
המעבדה הייתה נעולה.
כאילו הוא החליט לפעול בעצמו.
זהו זה! נמאס לי!
שיט.
רגע. לאן אתם הולכים?
מגישים היום צ'ורוס בקפטריה. -טעים.
הדיקן ברונסון, היי.
אהבתי את העניבה. אלה חתולים?
אנגורה טורקי. אל תשנה את הנושא.
איזה נושא? -זה!
היו לנו ארבע הפסקות חשמל,
מעגלים חשמליים שרופים, נורות שבורות בכל הקמפוס
והכול בגלל הפרויקט המדעי הקטן שלך.
זה פרויקט התזה שלי. -זה כישלון מחפיר.
מחלקת המדעים של האוניברסיטה הזאת מתגאה
ברעיונות חלוציים וחדשניים שמניבים תוצאות,
תוצאות שמובילות לפטנטים. אתה מבין איך זה עובד?
אז מדובר רק בכסף? -כן, מר פן.
צר לי לנפץ לך את האשליות.
אבל מישהו צריך להשאיר פה את האורות דולקים,
משהו שאתה נחוש בדעתך לעצור. פשוטו כמשמעו!
הפרויקט המטופש שלך מושעה החל מרגע זה.
מה? -נכון מאוד.
כבר התקשרתי לפרופסור בונר. -מבטאים את זה "בונר".
והוא מסכים לחלוטין לבקשה שלי.
אני שולח מאבטחים לבוא לקחת את המה־שמו שואב האנרגיה הזה
עד השעה 18:00 היום.
אתה לא יכול לקחת אותה! -חכה ותראה.
אני מציע שתסיים את מה שנשאר לך לעשות פה, ברור?
שלום?
מה לעזאזל?
- מעבדת כימיה 2 -
- עצור אזור מוגבל -
היי, טמבלים! בזמן שהלכתם לשחק משחקים ביטלו לנו את הפרויקט.
אני מקווה שאתם מרוצים!
- מחסן -
מה יש לך? -למה אתה מתגנב מאחוריי?
הבאתי לך…
עכשיו זה מלא בחיידקים, אז הלכו שני דולר.
איזה כפוי טובה.
כלב טוב.
פרנק, לא!
אחי, מה הבעיה שלך? -אני ממש מצטער, גבר
ממש מצטער.
שמוק.
מצטער, אחי.
שקט!
- תפוס -
החוצה.
ריאן.
אחי…
אני אוכל סרטים כרגע.
כן, מה אתה אומר?
לא. ברצינות. קורה לי משהו.
איך קוראים לזה?
כשאתה מרגיש שכבר חווית משהו לפני כן.
דז'ה וו? -כן, זה.
אני מרגיש שלגמרי חוויתי את היום הזה כבר.
אוי, אלוהים, תענה לי, ריאן.
ריאן תגיע הנה עכשיו.
זה מטורף.
אני אחזור אליך.
טוב. פשוט תנשום.
תקשיב לי.
היום התחיל מחדש כשנהרגת, נכון?
כן, איזה פסיכי במסכת תינוק תקף אותי.
אבל זה היה רק חלום, נכון?
טומבס מת. -גם לורי.
אז מי הרוצח הפעם?
הלו? מישהו מוכן בבקשה להסביר מה לעזאזל קורה פה?
טוב. סיכום האירועים הקודמים.
אז נתקעתי וחוויתי מחדש את אותו יום, יום שני, 18 בחודש,
שוב ושוב ושוב,
עד שמישהו במסכת "בייפילד בייביס" רצח אותי
בלילה של יום ההולדת שלי.
לא היה לי מושג מי זה כי הייתי כזאת כלבה מטורפת
וכל כך הרבה אנשים תיעבו אותי,
אז לפי העצה של קרטר הכנתי רשימת חשודים.
- רשימת חשודים -
מתברר שזו הייתה השותפה שלי לורי,
שעזרה לרוצח סדרתי לברוח מביה"ח
בתקווה שיחשבו שהוא רצח אותי, אבל בעצם זו הייתה היא כל הזמן.
והכול כי היא קינאה בגלל רומן שניהלתי עם המרצה שלי גרגורי, שהוא נשוי.
כן, אני יודעת. די מחורבן. אבל בכל אופן…
בסופו של דבר העפתי את לורי המטורפת מחלון והרגתי אותה,
מה ששבר את הלולאה, זה מה שחשבתי לפחות,
אבל עכשיו נראה שזה העביר את הלולאה אליך
ותיתקע ביום הזה עד שנגלה איך לעצור את זה.
ברור.
אני עדיין חולם.
רגע, מה? -זה כמו "התחלה".
זה חלום בתוך חלום.
אחי, אתה לא חולם.
ריאן, אנחנו… -ששש…
אני מנסה להעיר את עצמי.
הנה. רואה? אתה לא חולם. -למה הרבצת לי בפין?
למה אתה מתנהג ככה?
החטפת לי בזין. זה לא יפה.
בקושי נגעתי בך.
טוב.
תראה לי איפה נהרגת.
שם. ארון האחסון.
היי. תני לי את זה.
אני יכולה להסתדר.
נהרגת מספיק, לא?
תפוצץ לו את הראש. ששש…
בן של עז זונה!
סמאר, חתיכת חרא!
למה הרבצת לי? -למה אתה מתגנב מאחוריי כל הזמן?
נראה לי שנשברה לי עצם הלחי.
מה קורה פה? ריאן שבר לי את עצם הלחי!
זה היה הוא? לא.
הוא היה פה כשנהרגתי קודם.
מה? איפה השגת את המסכה?
היא הייתה מונחת במסדרון. מישהו בטח הפיל אותה.
זהו זה! נמאס לי!
רגע. לאן אתם הולכים?
מגישים היום צ'ורוס בקפטריה. טעים.
היו לנו ארבע הפסקות חשמל,
מעגלים חשמליים שרופים, נורות שבורות בכל הקמפוס
והכול בגלל הפרויקט המדעי הקטן שלך.
רגע.
איזה פרויקט מדעי?
כור הקירור הקוונטי "סיזיפוס".
אנחנו קוראים לו "סיסי" בקיצור.
רואה את כל אלה?
אלה לייזרים פרוטוניים, וכשהם יורים,
הם מקררים את הצנטרפוגה כאן לטמפרטורה של כמעט פחות מננו־קלווין אחד.
אז בעיקרון אנחנו מנסים להוכיח שאפשר להאט את הזמן ברמה המולקולרית.
זה עדיין לא עבד, אבל מצאנו נתונים מבטיחים
אחרי שהמכשיר ירה באחד הלילות.
מתי?
חצות ודקה. אתמול.
יום שני, 18 בחודש. -כן.
מה?
אתה יצרת את לולאת הזמן, טמבל.
זה בלתי אפשרי. זה לא מה שסיסי תוכננה לעשות.
אני לא יודעת מה להגיד לכם.
אולי אנחנו פשוט מגלים מה היא עושה.
תגובה לא מכוונת.
אולי חשבנו שאנחנו מאטים את הזמן, אבל מה אם יצרנו בו לולאה במקום?
עכשיו אתה תקוע ביום הזה.
ברכותיי.
ודרך אגב, אתה עומד למות
שוב ושוב ושוב.
קרטר, תגיד לחברה שלך שתפסיק לנסות להפחיד אותי.
היא לא החברה שלי.
רגע, את החברה שלי? סוג של.
חבר'ה, סיימתם לדבר על מצב מערכת היחסים שלכם?
כי היא אמרה שאני עומד למות.
ואתה צריך לגלות איך לסגור את הלולאה לפני שהרוצח ימצא אותך שוב.
אבל אני לא יודע איך זה קרה.
זה פשוט ירה מעצמו.
אוי, אלוהים.
דניאל, היי.
איפה היית? מה זאת אומרת?
הברזת מישיבת הבית שלנו. -היא בוטלה.
מתי?
אחרי שהעפתי את השותפה הרצחנית שלי בבעיטה מחלון.
בדיוק. מי תצטרף לקאפה עכשיו, כשיש לנו קללת מוות?
אנחנו במצב משבר, טרי.
איכס. מי האנשים האלה?
היי, אני סמאר.
היי, סמוסה, הראש שלי הוא האמצעי.
בקיצור, תתקשרי אליי ברגע שתסיימי את ישיבת הקומיקון הקטנה והמלחיצה שלך.
היא קראה לי הרגע "סמוסה"? -כן.
נראה לך שהיא אוהבת סמוסה? -לא.
חבר'ה, להתמקד. אני לא רוצה למות.
בהיבט החיובי אתה תחזור. נהרגתי 11 פעמים.
אחת עשרה? אין מצב. החרא הזה כואב.
רגע. חבר'ה, יש לי רעיון.
אנחנו רק צריכים למצוא את המקום הכי בטוח ולחכות שם עד שזה ייגמר.
איפה?
מה?
יש ביטחון בקבוצות גדולות.
יותר כמו להתחבא לעיני כולם.
מי בוחר תינוק מלחיץ כקמע בכל מקרה?
ידעתי שהייתי צריך ללמוד באם.איי.טי.
- אבא: אני ממש גאה בך. גם היא הייתה גאה. -
זאת את ואימא שלך?
זה חמוד.
חשבתי לעצמי…
זה אירוני.
חשבתי שאני תקועה באותו יום מאיזו סיבה קוסמית גדולה.
להתמודד עם המוות של אימא שלי.
זה בכלל לא היה קשור אליה.
מתברר שזה היה סתם צירוף מקרים מדעי גדול.
זה לא מפחית מהמשמעות, נכון?
כנראה שלא.
יש לך פה משהו קטן.
כן.
מצטער.
אתה כזה סבא.
כן, אבל נפלת בפח.
נא להגיע ליציאה הקרובה בצורה מסודרת.
זה לא תרגיל.
נא להגיע ליציאה הקרובה בצורה מסודרת.
שוב, זה לא תרגיל.
חבר'ה! חכו!
אל תדחוף אותי!
הצילו! בבקשה!
הצילו!
מה זה היה?
כאן למטה!
אלוהים אדירים…
אתה בסדר? -כן, נראה לי.
כל הכבוד. -התאמנתי קצת.
מה לעזאזל? חשבתי שאתה הרוצח.
היית צריך להגיד משהו. -חיפשתי אותך.
מי זה?
יש רק דרך אחת לגלות.
מה נסגר?
אתה בטוח שאין לך אח תאום?
אולי הופרדתם בלידתכם. -ברור שאני בטוח.
אוי, שיט.
"אוי, שיט" בהחלט. מי אתה? -מי אתה חושב שאני, טמבל?
זה אתה. -דה…
מה לעזאזל קורה פה?
ניסיתי לסגור את הלולאה,
אבל איכשהו נכנסתי ללולאה בזמן מקביל.
כולנו בסכנה חמורה.
ככל שנתקיים יותר זמן באותו ממד, כך המצב יחמיר.
זה אפקט הפרפר. אתם חייבים להרוג אותו!
אותי?
הוא ייצור בעיות גדולות יותר אם לא תעצרו בעדו.
תהרגו אותו עכשיו!
לא, לעזאזל עם זה. תהרגו אותו.
אתם מבזבזים זמן. תעשו את זה!
אחי, אני החבר שלך. לא הוא.
יודע מה? לעזאזל עם זה. אני פשוט אטפל בזה בעצמי.
תעצרו אותו!
רגע, ריאן, אולי כדאי שתפסיק.
תשכחו ממנו, הוא מטורף.
אני תכננתי את זה. אני יודע מה אני עושה.
אתה לא מבין מה אתה עושה! -שתוק, ריאן המזויף!
ריאן, זה לא נראה בסדר.
ריאן, תפסיק!
אבל פארסק זו יחידת מרחק, לא זמן.
טוב, אז עכשיו תקראי להאן סולו שקרן?
אני אומרת שדרך קסל הרגילה… -דרה, תעזרי לי!
נו!
שוב שמת לי סמים בשוקו?
מה אמרתי לך על הפעלה של הדבר הזה?
תכבה את זה עכשיו!
פשוט תתפסו אותו!
אחורה!
ריאן, פשוט תכבה את זה. -ריאן, מה אתה עושה?
חבר'ה, קחו ממנו את מפתח הברגים! הוא סטודנט!
- מערכת נטענת… -
זה רק מפתח ברגים! אל תפחדו ממנו!
טוב, בסדר, פשוט תנתקו את זה מהחשמל. תנתקו את המכונה מהחשמל. תנתקו!
לא!
שקט!
היי, את ערה.
לא ידעתי אם את רוצה לישון עד מאוחר או לא.
כן, יש לי יום הולדת ו…
טרי?
- יום שני, 18 בספטמבר שיחה שלא נענתה מאבא -
אין מצב שבעולם.
היי, קיפלתי לך את הבגדים.
ריאן! תיכנס לפה עכשיו!
רגע, אתם מכירים?
כן! -לא.
ריאן, חתיכת מטומטם!
החזרת אותי!
מה? -זה יום שני, 18 בחודש!
אני לא מאמינה.
רק יצאתי. איך יכולת לעשות לי את זה?
מי הלבנה המטורפת הזאת?
אולי זה היה חלום רע או משהו.
אתה צודק. זה באמת חלום רע.
זה סיוט!
זה דפוק!
זה הדבר הכי דפוק בתולדות הדפיקויות המחורבנות!
אני בסדר.
את בטוחה? -כן.
הוא רק צריך לתקן את זה. עכשיו.
זאת בדיחה, נכון?
הלוואי.
תקשיב.
ריאן, אנחנו צריכים ללכת למעבדה שלך, להפעיל את סיסי ולגלות איך להחזיר אותי!
איך את יודעת על סיסי?
אוי, אלוהים. פשוט…
בוא נזוז.
קדימה, אנשים!
היי. לעצור את ההתחממות הגלובלית?
מספיק להגיד "לא, תודה"!
מצטערת!
אותו יום!
אני לא שומע אתכם!
אחד לוקחים ומעבירים…
תמשיכו!
היי, לא החזרת… -אתה הומו!
רגע, לאן את הולכת? המעבדה שם.
אני צריכה לטפל באיזה עניין קודם.
כלבה קטנה וערמומית.
זה מוזר.
מה. -היא הייתה אמורה להיות פה.
מי?
לא משנה.
היא סוף סוף מגיעה.
איפה זה? -איפה מה?
היי, קרטר. -היי.
איפה הקאפקייק? -איזה קאפקייק?
זה שהכנת ליום ההולדת שלי. זה שהרעלת.
אה, הקאפקייק ההוא.
אני רצינית.
תקשיבי, אני לא יודעת איזו מתיחה טיפשית דניאל אמרה לך להשתתף בה,
אבל אין קאפקייק.
מצטערת.
אני צריכה לזוז. אני עושה משמרת כפולה בשביל ג'ן.
יש לה שפעת.
אבל יום הולדת שמח.
ביי ביי!
משהו לא בסדר.
מה? -לא יודעת.
זה שונה.
היו שניים כמוני?
כן. ככה כל זה קרה.
זה די מזכיר לי את "בחזרה לעתיד 2".
לגמרי. -נכון?
עם מרטי מקפליי?
דוק?
הדלוריאן? -מצטערת.
את רצינית? לא ראית את "בחזרה לעתיד"?
לא, אני…
איך… רגע.
אוי, אלוהים. זאת אומרת ש…
זאת אומרת שיש שתיים כמוני?
אני בספק גדול.
כמעט בלתי אפשרי ליצור יקום הולוגרפי.
את כנראה תקועה בממד קוונטי מחזורי.
יש רק אחת כמוך פה,
כי השנייה עפה לממד מקביל איפשהו במערכת היקומים המקבילים.
טוב, ריאן.
תודה שהבהרת את זה. זה עזר בטירוף.
לא שמעת על תיאוריית היקומים המקבילים?
אני נראית כמו מישהי שיודעת מה זה יקום מקביל?
טוב, תראי. זה היקום שלנו, כן? עכשיו תראי.
בתיאוריה יש ביקום שישה ממדים.
אם מה שאת אומרת נכון,
אולי התעוררת באותו יום…
אבל לא באותו ממד.
זה יסביר את החריגות.
אז עד כמה זה שונה?
תלוי.
שיט, שכחתי את ישיבת הבית שלנו.
דניאל, אני מצטערת, אני פשוט… -היי, מותק.
הכול בסדר?
היי, ריי.
היי, דניאל.
זה נראה אמיתי?
אני נבחנת להפקה של "עושה הנפלאות" השנה.
ידעתם שאנה פרנק הייתה עיוורת וחירשת?
הלן קלר. -סליחה?
אנה פרנק הייתה בעליית הגג.
שיהיה.
אני יודעת רק שלגלם עיוורת זה כנראה יותר קשה מלהיות עיוורת.
זה דורש כישורים…
מריל סטריפ סגרה את העפעפיים שלה בנייר דבק רק כדי להתכונן לתפקיד.
טוב…
מישהי פספסה את ישיבת הבית שלנו היום.
אני מצטערת, אני… -צוחקת לגמרי.
כלת יום ההולדת מקבלת פטור.
בקיצור, בחרנו את פעילות הצדקה של השנה.
מוכנים?
אנחנו עושים שוב את יריד האמנות למען בעלי צרכים מיוחדים.
יפה. -את עושה כל כך הרבה טוב, דניאל.
אני ממש מעריץ את זה.
באמת…
פשוט מחמם לי את הלב לראות את כל הפרצופים הקטנים האלה.
זאת אומרת, שלא תבינו אותי לא נכון,
לפעמים הם מנסים לחבק אותך יותר מדי זמן ונהיה קצת לא נעים,
אבל פשוט מתרגלים לזה.
ובסופו של דבר אין מתנה גדולה יותר בחיים
מאשר אהבה של ילד.
תודה.
טרי? את בסדר?
כן, אני…
כן, יש לי יום הולדת ולא צריך לענות לטלפון
מצטערת.
היי, אבא.
כן. מצטערת, אני בדרך. אגיע עוד מעט.
אני צריכה לזוז.
רגע, מה? את הולכת? -כן.
אני צריכה להיפגש עם אבא שלי לצוהריים.
זה קטע של יום ההולדת.
ניפגש במעבדה ב־15:00. אנחנו נמצא פתרון לפני שזה יחמיר!
היי, אבא. -היי.
סליחה על האיחור. -זה בסדר, מותק.
זה פשוט היה יום מוזר.
הכול בסדר?
כן, פשוט… עניינים.
איך בלימודים? -בסדר, אבא.
מוכנים להזמין? -עדיין לא. אנחנו עדיין מחכים לעוד אחד.
עוד אחד?
טוב, אני כבר חוזרת.
אימא.
אימא!
היי.
את פה.
את באמת פה?
ברור שאני פה. זה היום שלנו.
את בסדר?
כן.
אוי, אלוהים. אני בסדר, פשוט…
טוב לראות אותך.
טוב.
תנסו את זה עכשיו.
עשרים שניות.
זה נורמלי?
אל תדאג. זה לא יתפוצץ שוב.
שוב? -עשר, תשע,
שמונה,
שבע, שש, חמש,
ארבע, שלוש, שתיים…
עצור!
עזוב את זה.
אמרת לי… -לא, אני יודעת. שיניתי את דעתי.
זאת בטח הלבנה המטורפת.
היי! טרי! חכי.
היי.
היי. למה שינית את דעתך?
הכול שונה. -מה שונה?
רגע, מתי התכוונת לספר לי?
לספר לך מה? -על דניאל.
מה עם דניאל?
מתברר שאתם יוצאים.
רגע, חשבתי שאת יודעת. אתן גרות באותו בית.
לא. בהחלט לא ידעתי.
אבל השאלה הגדולה יותר היא אם היא יודעת?
מה היא יודעת?
אחת החברות הכי טובות שלה התעוררה במיטה שלך הבוקר.
אתה לא חושב שזה שווה דיווח?
כלום לא קרה. ישנתי במיטה של ריאן אתמול בלילה.
אז למה לקחת אותי הביתה?
כי היית שיכורה.
פחדתי שתיפלי או תיחנקי מהקיא שלך כמו ג'ניס ג'ופלין.
טוב. זה בסדר.
זה בסדר. ככה זה אמור להיות.
אימא שלי בסדר, לורי לא מנסה להרוג אותי.
זאת הגרסה המשופרת של החיים שלי, נכון?
היא באחווה, גרגורי.
רגע, ב…
בממד האחר היינו…
אני לא יכולה לעשות את זה עכשיו.
לא… טרי!
את מוכנה לזה?
תחזיקי את זה.
ו…
אוי, אלוהים!
זה כל כך מוזר.
זה מדהים.
אבל לא נראה לי שאת צריכה עוד.
זה הכי…
אף זיכרון פה לא שלי.
אני יודעת. אני רק שואלת אותה ממך הערב.
באיזו שעה את הולכת למסיבה?
אני לא יכולה להגיע. צץ משהו.
מה?
זאת אומרת, אנחנו מתכננות את זה כמה שבועות, טרי.
לא, אני יודעת.
ואני יודעת שזאת מסיבת הפתעה. אני מצטערת. פשוט…
ההורים שלי באו לבקר ואני צריכה…
כספי שכר הלימוד שלנו בפעולה.
בקיצור, מי סיפר לך על ההפתעה?
זאת לורי?
אני נשבעת, הבחורה הזאת חייבת ללמוד לשמור סוד.
יודעת מה, טרי? אני פשוט אגיד את זה וזהו.
יש לי תחושה שאת כל כך לא מעריכה אותי…
…שבו נהרג שוטר. -הלו?
טומבס היה במרכזו של מצוד כלל ארצי.
שהסתיים לאחר מרדף בן חמישה חודשים שחצה ארבעה גבולות…
- מבזק מיוחד ג'ון טומבס נעצר -
אוי, אלוהים.
הוא עדיין פה.
הוא יברח! תתקשרי למשטרה! -מי?
ג'ון טומבס, פשוט תתקשרי למשטרה!
מה? -רגע! אל תיכנס לשם!
שיט!
סליחה, מה את עושה?
- במקרה חירום יש לשבור את הזכוכית -
תורידי את הגרזן. -רגע. אני יכולה להסביר…
תורידי אותו עכשיו!
הוא ברח. הוא יהרוג מישהו. -תסתובבי לקיר.
אתה לא מבין. לורי נתנה לו… -אני לא מבקש שוב!
בבקשה, תקשיב לי.
השותפה שלי עובדת פה.
היא שחררה את טומבס כי היא מנסה להאשים אותו,
אבל היא עומדת להרוג אותי!
אני לא יודע מה לקחת, גברת,
אבל טומבס בחדר הניתוח כרגע.
אחות לקחה אותו. -היא הייתה גבוהה, עם שיער כהה וקוקו?
קדימה!
אני יודעת שאתה חושב שאני מטורפת, אבל אתה חייב להאמין לי!
מוקד, כאן השוטר קונרו.
יש לי קוד 55-11 בביה"ח. צריך עזרה מיידית.
נו…
אני יודעת שזאת את, לורי!
מה?
אוי, אלוהים. חשבתי שאת…
את בסדר? מה לעזאזל קורה פה? מי זה היה?
טומבס ברח. הוא מנסה להרוג אותי.
לא, טרי, זה בלתי אפשרי. הרגע לקחתי אותו לחדר הניתוח.
מה קורה פה?
אני לא יודעת.
אוי, אלוהים, הוא ניתק את החשמל.
תשמרי על קור רוח.
שיט!
טוב, קדימה.
קדימה.
איפה אנחנו, לעזאזל?
זאת בטח אחת הקומות בבנייה.
קדימה. יש יציאת חירום בקצה השני.
רגע.
קחי את זה.
טוב.
קדימה.
מה?
שמעת משהו?
בסדר, חרא, בוא נראה מה אתה שווה.
שיט!
- יציאת חירום בלבד -
שקט!
צעד של טירונית, טרי.
היי. את ערה.
באיזה ממד אני?
דניאל.
החברה שלי?
אותו ממד.
טוב…
את בסדר?
כן. אף פעם לא הרגשתי טוב יותר.
קיפלתי לך את הבגדים.
אל תיעלב, אבל איך אתה יכול להיות איתה?
עם מי? -דניאל.
היא נחמדה.
"נחמדה…"
רגע, היא לא החברה הכי טובה שלך?
אחי, עשית את הכוסית אש ההיא או מה…
מעניין. -לא, לא ניסיתי לעשות…
לא תמים כמו שאתה נראה.
מה? לא.
אתה. ניפגש במעבדה שלך בעוד שעה.
אני חייבת להוריד את הבגדים המגעילים האלה.
תקשיב לי טוב.
אני צריכה להישאר פה, בממד הזה, טוב?
אז סגור את הלולאה.
תקשיבי, אין לנו מושג איך זה קרה מלכתחילה.
כולכם אנשי מדע חכמים, נכון?
אז תמצאו פתרון.
את מבינה שאנחנו מתעסקים בדברים שאנחנו לא אמורים לגעת בהם, נכון?
אולי הייתם צריכים לחשוב על זה לפני שבניתם את הדבר הגדול והמטופש.
רק בבקשה, תעשו לי טובה ותנסו למצוא פתרון, טוב?
בבקשה.
תקשיבי, זה עומד להיות מצב של ניסוי וטעייה.
אנחנו צריכים לשלול כל משתנה
כדי לצמצם את האלגוריתם הנכון שיסגור את הלולאה.
טוב…
מדובר בימים, אולי שבועות של עבודה.
ואם מה שאת אומרת נכון, אין דרך לתעד את ההתקדמות שלנו.
אני לא עוקבת…
טוב.
נגיד שנבדוק…
עשרות משתנים.
עד סוף היום הלולאה תעבור אתחול, נכון?
אז כל מה שנגלה…
יימחק.
אין לנו דרך לעקוב אחרי ההתקדמות שלנו
פשוט כי לא נזכור את כל מה שנלמד.
ונחזור להתחלה.
יופי.
נדפקתי.
רגע, לא, אני יודע.
אמרת שהכול עובר אתחול חוץ מהזיכרון שלך, נכון?
כן.
אז תצטרכי להיות תיעוד מהלך.
אתה מתכוון שאשנן הכול?
כן.
זה גאוני.
לא. זה לא גאוני.
אני לא מדענית.
והלו?
אתם מבינים שרוצח רודף אחריי, נכון?
זאת אומרת שאצטרך למות שוב ושוב עד שתגלו איך לסגור את הלולאה.
את יכולה פשוט להתאבד…
לפני שהוא ימצא אותך.
וואו. עוד רעיון גאוני.
עדיף מאשר שירדוף אחרייך איזה בחור מטורף במסכת תינוק.
יש לך רעיון טוב יותר?
ידעתי שתגיד את זה.
- אלגוריתמים שנכשלו -
- כשל רצף -
- פיתון נוזלי -
אל תיגע בי!
- כמו עלה צניחה חופשית -
קדימה, נו!
קדימה, נו, תורך! נו!
שיט!
- ביף סילוק עצים -
- החיים בזבל -
שקט!
היי, את ערה.
לא ידעתי אם את רוצה לישון עד מאוחר או לא.
קיפלתי לך את הבגדים אתמול בלילה. לא ידעתי אם החומר הזה מתקמט.
בכל אופן, מה לעזאזל אתה תמיד מחפש מתחת לשולחן?
את מגן השיניים שלי.
כן.
אני חורק שיניים בלילה.
התעלומה נפתרה.
כן, יש לי יום הולדת ולא צריך לענות לטלפון…
את בסדר?
כן. אף פעם לא הרגשתי טוב יותר.
אני לא יודע אם את זוכרת את השם שלי או לא.
היית די שיכורה אתמול בלילה.
אבל אני קרטר.
היי, את בטוחה שאת בסדר?
את נראית די חיוורת.
לא, אני בסדר.
האמת היא שאני כנראה עומדת להתעלף.
מה?
כן. בהחלט מתעלפת.
אחי, עשית את הכוסית אש ההיא או מה…
היא מתה?
ריאן, קצת עזרה, גבר. -טוב.
היי, זה בסדר. זה רק אני.
את בסדר? ממש הבהלת אותי שם.
כן. כן, אני בסדר.
בכל זאת באת.
כן, ברור. למה שלא אבוא?
אה, תפסנו את ההורים שלך. הם בדרך.
לא. הם לא יכולים לבוא הנה. זה מסוכן.
אלוהים!
אפשר לעזור לך?
זה בסדר. הוא חבר.
מצטער. שעות הביקור נגמרו.
בסדר.
תודה, קרטר.
תרגישי טוב.
אז נראה שעכשיו אתה יודע למה לא הייתי בשיעור שלך היום.
סליחה? -ביולוגיה למתקדמים.
אני מצטער. את בקורס שלי?
את לא נראית מוכרת.
אני… מצטערת. טעות שלי.
בסדר. אני ד"ר באטלר.
נעים מאוד.
גברת גלבמן, אני מתקשה להשיג את התיק הרפואי שלך.
אני יודעת, אני אמורה להיות מתה.
התוצאות שלי לא הגיוניות, נכון?
כן. הן מדאיגות ביותר, למען האמת.
רגע. מה השעה?
כמעט 21:30, למה? -היא עומדת למות.
מי? -לורי. הוא יהרוג אותה.
מה? -תקשיב לי.
אתה צריך למנוע ממנה לרדת לחדר הניתוח.
אני מצטער, אני לא יודע על מי את מדברת. -באמת?
אולי אשתך יודעת.
לך!
מצטערת.
לורי.
מי שחרר אותך?
מי אתה?
- גז דליק -
בסדר.
אם אני מתה, אתה מת!
היי, את ערה. לא ידעתי אם את רוצה לישון עד מאוחר או לא.
שקט!
כל כך נמאס לי מהחרא הזה.
אחר כך מכפילים את הווקטור האוקלידי בשורש הריבועי של פאי בחזקת 17,
מה שנותן לנו נקודת מוצא של 0.004,
מה שנותן לנו וקטור במישור הלינארי בגודל 8.2.
בום.
וואו!
אם אלה כל האלגוריתמים שנכשלו…
אז נשארה רק אפשרות אחת.
- מערכת מוכנה -
אין מצב… עשית את זה!
זה הצליח? -כן!
זה הצליח? אוי, אלוהים!
הצלחנו! למה אנחנו כל כך שמחים? אנחנו בקושי מכירים אותה!
האמת, אני לא יודע מה קרה הרגע, אבל זה היה מרשים.
תודה.
בואו נעשה את זה!
רק כדי שיהיה ברור לחלוטין,
משתנה אחד סוגר את הלולאה בממד הזה,
והשני מחזיר אותך לממד המקורי שלך וסוגר את הלולאה ההיא.
זמן להחלטה הסופית.
להישאר פה או לחזור.
אני נשארת פה. החלטה סופית.
טוב. אז מתחילים.
אחורה.
מה קרה?
הווקטור שגוי. -אבל אמרתם שהוא הנכון.
לא, החישוב היה נכון. משהו אחר היה שגוי.
חבר'ה, אני ממש מתאבדת כדי לשנן את הדברים האלה בשבילכם.
כישלון הוא לא בגדר אפשרות.
מה? -יש משהו בכונן הקשיח.
זה בטח וירוס.
אחי, שוב פתחת פורנו ספאם במחשב?
לא.
יופי. אני צריך להקליד ידנית את כל הקוד הזה מחדש.
כמה זמן?
שש־שבע שעות.
ריאן, תסתכל עליי.
אני על זמן שאול פה. מבין?
תגמור עם זה.
כן. אני מטפל בזה.
טרי, חכי!
היי. את בטוחה בקשר לזה?
ברור שאני בטוחה.
מה עם הרוצח? אמרת שאנשים ימותו הערב.
אם תסגרי את הלולאה ולא תעזרי, הם יישארו מתים, לא?
אני חייבת להישאר בחיים.
אני לא יכולה לחזור לביה"ח ההוא. זה מסוכן מדי.
אז זהו זה? את פשוט מתכוונת ללכת ולתת לכמה אנשים חפים מפשע למות?
אנשים מתים כל יום, קרטר. אני לא יכולה להיות אחראית על כולם, טוב?
אני יודעת עד כמה זה נשמע אנוכי, אבל זה נכון.
כן… לא. זה נשמע אנוכי להדהים. את רצינית?
זה לא הוגן.
אין לך מושג עד כמה זה קשה לי.
אני לא רוצה לבחור בינך לבין אימא שלי, אבל אני חייבת.
מה זאת אומרת "לבחור"?
קרטר, אנחנו ביחד בממד השני.
התעוררתי במיטה שלך בכל בוקר בדיוק כמו הבוקר הזה.
עשיתי את זה שוב ושוב ושוב עד שהתאהבתי בך.
אבל הגרסה ההיא שלנו שם ואימא שלי חיה פה.
אז החלטתי.
מה אם את טועה?
מה אם אלה לא החיים שאמורים להיות לך?
אז מה, אני פשוט אמורה לחזור לאיזה ממד שבו אימא שלי מתה?
אני לא יכולה. אני לא יכולה לאבד אותה שוב.
כבר איבדת אותה.
ושום דבר מזה לא אמיתי אם זה מוחק את זה.
את פשוט… חיה חיים של מישהי אחרת, שלא שייכים לך.
הכאב שלך, האובדן הזה…
בזכותם את מי שאת.
אבל יש לך הזדמנות לעשות משהו שאחרים רק חולמים עליו.
מה?
את יכולה להיפרד.
החברה שלך קוראת לך. כדאי שתלך.
מה הבעיה שלה? היא הבריזה מישיבת הבית שלנו.
הלו! על מה דיברתם?
כלום. דיברנו על הלימודים.
מותק, אל תשכח. אני עדיין צריכה עזרה בעבודה בספרות אמריקנית.
אני ממש עסוק כרגע.
קרטר, הבטחת.
לא אעבור את הקורס בלי העזרה שלך.
כן, זה בסדר.
אין כמוך.
הנה כלת יום ההולדת השנייה.
מותק, מה קרה? -אני בסדר, אני…
את לא נראית בסדר.
אני בסדר… אימא!
את קרה כמו קרח. אולי כדאי שניסע לביה"ח.
לא!
לא, אי אפשר לנסוע לשם.
תקשיבו, אני לא רוצה להבהיל אתכם,
אבל אני צריכה שתתרחקו מהקמפוס ככל האפשר.
טריסה, מה קורה? -אבא, בבקשה.
אני מבטיחה שאסביר הכול אחר כך, אבל אני צריכה שתסמכו עליי.
טוב.
נלך. בואי נלך.
קדימה. -כן.
זהו!
סוף סוף.
אתם מוכנים?
טוב. בואו נסגור את הלולאה הזו אחת ולתמיד.
היי, את יודעת מה בא לי כרגע?
מה?
מאפה קינמון ענקי מהמאפייה ההיא במורו ביי.
מיום ההולדת שלנו בשנה שעברה.
את לא זוכרת? אכלת שניים.
זו לא הייתי אני.
מה, מותק?
היי, בנות, נהיה די מאוחר.
אולי נמצא איזה מקום לישון בו?
בסדר, נשמע טוב. נראה לי שכולנו די שפוכים.
- תחנת משנה חשמלית בייפילד -
לורי!
שיט.
הוא תפס אותה! לא, לא לירות!
- ריאן: המערכת מוכנה. להחזיק אצבעות… -
היי, בנות, אני הולך להביא קרח. אני תכף חוזר.
טוב.
רק תגידי לי דבר אחד.
את בהיריון?
מה? לא. אימא! אני…
טוב, מצטערת, רק הייתי צריכה לשאול. -זה לא העניין.
אבל זה בחור, נכון? -לא.
כן.
אני לא יודעת, זה מסובך.
תסמכי עליי.
אני יכולה להתמודד עם דברים מסובכים.
מה יש?
חשבת פעם איך החיים שלך היו אם לא יכולת להיות עם אבא?
מה? לא.
אבל מה אם היית חייבת לבחור?
מה אם כדי להיות איתו היית צריכה לאבד מישהו שאת ממש קרובה אליו,
שלא היית יכולה לראות אותו יותר אף פעם?
מה היית עושה?
כולנו צריכים להחליט החלטות קשות, טרי. אלה החיים.
ולפעמים העבר מושך אותנו בכיוון אחד
והעתיד קורא לנו למקום חדש.
אבל ברור שהייתי בוחרת באבא. בלעדיו לא הייתי מקבלת אותך, נכון?
אבל איך ידעת שהוא האחד?
לא ידעתי.
הסתכנתי. הלכתי בעקבות הלב.
ככה אהבה עובדת, טרי.
זה זינוק בעיניים עצומות.
- מבזק מיוחד -
…ביה"ח האוניברסיטאי בייפילד,
שם טרגדיה איומה ממשיכה להתפתח.
הפרטים עדיין מגיעים,
אבל בינתיים אנחנו יכולים לאשר שלושה קורבנות, אחות ושוטר.
הקורבן השלישי, סטודנט,
נרצח כשניסה להכניע את החשוד.
בחזרה אליך, דן.
לא…
מה קרה?
קדימה, ריאן. קדימה.
- לבנה מטורפת -
היי, סמאר, אתה יכול לבדוק את 22-97-39 שם?
כן. -שם.
- מאתחל -
לא, צריך להתאים את הווקטור.
יו, זה ריאן. תשאירו הודעה אחרי הביפ!
ריאן, אל תסגור את הלולאה. אתה לא יכול…
סליחה. התא הקולי… -שיט!
טרי, מה קורה פה? -אני לא יכולה לתת לו לסגור אותה.
אני לא בטוח לגבי הקרח הזה. יש לו ריח של פיפי.
טרי? טרי! לאן את הולכת?
טרי!
קדימה, תענה לטלפון!
יו, זה ריאן. תשאירו… -שיט!
מתחילים!
איפה זה? קדימה. בבקשה!
- מערכת נטענת -
- תחנת משנה חשמלית בייפילד -
- מאתחל -
היי, את ערה. לא ידעתי אם את רוצה לישון עד מאוחר או לא.
זאת הפעם האחרונה שאני מתה בשבילך.
מה?
עוד כמה זמן זה ייקח?
בזכות הזיכרון המטורף שלך זה לא אמור לקחת הרבה זמן בכלל.
סיסי תהיה מוכנה בעוד כמה דקות.
אני צריכה עוד קצת זמן. יש משהו שאני צריכה לעשות.
טרי.
את בטוחה שאת רוצה לחזור?
אני לא יכולה לחיות בעבר.
אני צריכה לזנק בעיניים עצומות.
היא סוף סוף מגיעה.
לורי. היי.
לילה עמוס? -אפשר לומר.
תקשיבי, לורי, אני…
טוב לראות אותך.
טוב לראות גם אותך, טרי.
הוא לא שווה את זה.
תסמכי עליי. הייתי בקשר עם גבר נשוי.
אני יודעת איך זה לחיות חיים כפולים,
תמיד להרגיש חרא עם עצמך.
אבל אף פעם לא מאוחר להשתנות.
מישהו אמר לי שכל יום הוא הזדמנות להיות אדם טוב יותר.
אולי זה היום שלך.
טוב.
תודה.
תשמרי על עצמך.
- דניאל -
טרי.
היי.
תקשיבי, דניאל,
אני מרגישה נורא.
שפטתי אותך ממש לא נכון, והכול באשמתי.
אני כל כך מצטערת שעשיתי…
יפה.
שלישייה.
הוא צוחק.
לא, אני לא.
המקלחת של ניק התקלקלה, אז אמרתי שהוא יכול להשתמש בשלי.
נכון, ניק?
המקלחת שלי בסדר.
בסדר.
יודעת מה? לא משנה.
סליחה על ההפרעה.
ביי.
למה עשית את זה? -כי אתה טיפש כמו נעל.
באמת? איך נעל יכולה להיות טיפשה? אין להן בכלל מוח.
הנה כלת יום ההולדת השנייה.
היי, מותק. -היי, אבא.
אני יכולה לדבר עם אימא לבד לדקה?
סתם שיחת בנות.
בטח. אני יכול לעשות קצת שיחות עבודה.
טוב, תודה.
הכול בסדר?
כן, בסדר גמור. הכול בסדר גמור.
שיט, איך אני אעשה את זה?
תעשי מה, מותק? מה קרה?
אימא…
אני ממש רוצה שתדעי עד כמה אני אוהבת אותך.
גם אני אוהבת אותך, מותק.
לא, אימא, אני רצינית.
אנשים אומרים "אני אוהב אותך" כל הזמן, אבל…
רק כשאת לא יכולה להגיד את זה למישהו בפנים יותר,
את באמת מבינה עד כמה את מתכוונת לזה.
את כל כך יפה
וכל כך מדהימה.
ואני רק מקווה שאוכל להיות חצי מהאישה שאת יום אחד.
את צוחקת?
אני האישה שאני כי ילדתי אותך.
אף פעם לא סיפרתי את זה לאף אחד, אבל…
כשהייתי בהיריון איתך ממש פחדתי.
לא.
אבל אז, ברגע שהחזקתי אותך,
משהו בתוכי השתנה…
מייד.
האהבה הכי טובה עושה את זה.
היא משנה אותך. היא הופכת אותך לאדם טוב יותר.
אלוהים, אני כל כך טיפשה.
באמת חשבתי שאוכל להשיג הכול, אבל אני לא יכולה.
מותק, אף אחד לא יכול.
אבל נחשי מה? זה בסדר.
את תשיגי את מה שאת צריכה.
אני מקווה.
בואי הנה.
אני מועכת אותך?
לא. את תמיד תהיי הילדה הקטנה שלי.
"יום הולדת שמח
יום הולדת שמח
יום הולדת לטרי ולאימא
יום הולדת שמח"
תבקשי משאלה.
את מוכנה?
רגע.
תקשיבו.
אני יודעת שזה כנראה די מבלבל.
זאת אומרת, אתם מכירים אותי רק כמה שעות,
אבל אני מכירה אתכם שבועות.
כולכם עבדתם ממש ממש קשה כדי לשלוח אותי הביתה.
אז תודה.
עדיין לא הוחלט אם את מטורפת לגמרי, אבל…
שמח שיכולנו לעזור.
טוב, ריאן. תדליק אותה.
אז בממד השני…
אנחנו מכירים?
אפשר לומר.
שבע עשרה שניות!
שש עשרה, חמש עשרה…
מה אמרתי לך על ההפעלה של הדבר הזה?
רגע.
זה עדיין לא אמור לקרות.
אתה אמור לבוא רק מחר!
תכבה את הדבר הזה עכשיו.
לא, אל תכבה!
לא!
רגע, בבקשה. אתה לא יכול לעשות את זה.
ומי את?
אני סטודנטית פה.
אם תמשיכי בגישה הזאת, נשנה את זה.
תוציאו מפה את הדבר הזה.
לא, בבקשה לא.
היי, תיזהר, מגודל.
בבקשה, לא! בבקשה.
אלוהים.
אל תזיזו אותה בגסות.
לאן אתם לוקחים אותה?
למשרד שלי, שם זה יישאר נעול.
זה מכשול. אני מבין.
אבל פשוט נאתחל את היום וננסה שוב.
לא.
אתה לא מבין.
אני נחלשת בכל פעם שאני חוזרת.
אני לא יודעת כמה הזדמנויות נשארו לי.
ככל הידוע לי זה יכול להיות הסוף. אם אמות שוב, אני עלולה להישאר מתה.
זאת בעיה. -מה אתה אומר?
אלא אם כן…
אלא אם כן נגנוב אותה חזרה.
נגנוב אותה?
טכנית זו בכלל לא גניבה, נכון? זה הרכוש שלכם.
חבר'ה, אני לא יודע בקשר לזה.
אם יתפסו אותנו ויסלקו אותי מהלימודים,
ההורים שלי יתלו אותי. משק האשכים.
אני איתו. חוץ מהקטע של שק האשכים, מן הסתם.
אתם צוחקים?
לא. מצטער שאני זורק שקית עם חרא של כלבים על המרפסת הקדמית שלכם,
אבל הכול באשמתכם.
אתם יצרתם את הבלגן הזה, אז אתם מחויבים לעזור לה לצאת ממנו.
חוץ מזה, אם היא תמות שוב הערב, הדם יהיה על הידיים שלכם.
זה קצת דרמטי.
הוא צודק.
זה באמת באשמתנו.
אז נתקן את זה.
זה מה שמדענים עושים.
אנחנו פותרים את הבעיה.
אז המשרד של הדיקן ברונסון בבניין הזה כאן,
והמסלול הכי מהיר בחזרה למעבדה הוא הדרך הזאת כאן.
וקבלו את זה, חבר'ה.
הדיקן ברונסון סורג כל ערב בטרקלין הסגל. -רגע, מה? הוא סורג?
נראה לי שהוא היה מעשן ואז אשתו הכריחה אותו להיגמל.
ודרך אגב, היא שווה בטירוף.
סמאר?
נוכל לעשות את הדבר שאנחנו עושים עכשיו?
בסדר, מצטער. טוב.
אז צריך להשיג את המפתחות למשרד שלו, להתגנב למשרד הרישום והקבלה,
לפרוץ למשרד של הדיקן, לקחת את סיסי,
לגלגל אותה בחזרה למעבדה בלי שאף מאבטח יראה אותנו,
להחזיר לדיקן ברונסון את המפתחות בלי שיידע שהם נעלמו,
להפעיל את סיסי, לעשות דיאגנוסטיקה,
להדליק את המתג ובום.
טרי תחזור לממד המוזר שהיא באה ממנו,
ואנחנו…
אנחנו נציל את היום.
טוב. נשמע אדיר.
איך נעשה את זה? -לא יודע.
ברור.
מן הסתם אנחנו צריכים הסחת דעת,
אז אנחנו צריכים למצוא דרך להסיח את דעתו של הדיקן ברונסון.
- דניאל -
היא בחרה את הצלצול, בסדר?
היי, מותק.
כן, את בסדר?
אני עם ריאן ו…
דניאל, היי.
אז אנחנו צריכים לבקש טובה קטנה.
…היה חשוד לכל היותר.
בואי נקרב את הפנים.
היי, מותק.
טוב, סליחה.
ברור שהיא קצת בלחץ.
נכון.
לגמרי.
אפשר לעזור לך?
סליחה, נראה שממש הלכתי לאיבוד.
רוג'ר ברונסון, אני הדיקן של האוניברסיטה.
בונז'ור. קוראים לי…
אמלי לה פיו.
את בטח בתכנית לחילופי סטודנטים.
כן.
אדוני, אפשר להכיר את הפנים שלך?
סליחה?
בחיי…
בחיי!
אילו תווי פנים חזקים!
תודה.
את בטח צרפתייה. היד שלך מריחה כמו גבינה.
אני לא אוכלת גבינה.
אני…
רגישה ללקטוז.
לאן את מנסה להגיע?
לה קפה… -את בטח מתכוונת לקפטריה.
אשמח להראות לך. הנה. אני יכול…
אל תזוזי! את תמעדי!
גולות!
גולות בכל מקום.
קדימה!
זהירות.
די זריזה.
רגע, אל תזוזי, טוב? אני רק צריך לקחת את המפתחות שלי.
לא את שטיח הקיר!
אוי ואבוי!
אוי, לא! -אוי, אלוהים!
אוי, לא! כל כך חשוך!
זוזי לכיוון האור! מצטער, זה היה חסר רגישות.
קדימה. -אני מנסה.
תפסיקי להתגלגל.
את לא עוזרת! לכיוון השני.
סיסי. -מהר.
מסביב.
סמאר!
טוב, זהו זה. לקום. אוי, אלוהים…
אביא לך את המקל.
את ממש חייבת להפסיק להסתובב. -תודה.
טוב, נלך? -טוב.
שכחתי את המפתחות שלי.
אוי, אלוהים.
אוי, לא, אדוני!
זה המון דם.
אלוהים, תיזהרי עם הדבר הזה!
אני כל כך מצטערת. -אוי, אלוהים.
לא נראה לי שכדאי לך להשתמש במקל!
את צריכה כלב נחייה!
שחמט.
היי, איך הולך? -בטיפול.
חבר'ה, יש לנו פחות משלוש שעות לעשות את זה.
אני לא אשקר, זה יהיה קרוב.
שיט. אם לא אעצור את הרוצח, לורי תמות.
תישאר פה. -מה? למה?
תבטיח לי שתישאר פה.
תוכלו להשאיל לי את זה? -כן, בטח.
טוב.
רגע, לאן את הולכת? טרי!
מצטערת, תזמון גרוע.
טוב.
טוב, אתה יכול להכניס אותו.
קדימה, תכניס אותו!
טוב, עכשיו תסתובב לאט.
זה רעיון ממש גרוע.
יש פה רוצח שמסתובב חופשי. לך להזעיק עזרה.
מה? -לך!
יש לה אקדח!
לורי, זוזי.
מה? -קדימה, אנחנו חייבות לזוז.
מה קורה פה? -אסביר אחר כך. זוזי!
מה זה?
את לא עיוורת.
אני אהרוג אותם.
אני אהרוג אותם!
הוא עלה עלינו.
מותק, תוכל גם להחזיר את משקפי השמש שלי? רק קניתי אותן.
טוב, קדימה.
תפתחו אותה, עכשיו!
תשברו אותה.
תמנעו מהם להיכנס! -אנחנו מנסים!
תפתחו אותה, עכשיו!
אוי, אלוהים. אם יסלקו אותי מהלימודים, ההורים שלי יתכחשו לי.
טרי, את מוכנה בבקשה להגיד לי מה קורה פה?
בהתחלה חשבתי שהוא מנסה להרוג אותי, אבל הוא רודף אחרייך.
מי?
זה נגמר, גרגורי!
מה? למה?
אשתו גילתה על הרומן שלכם.
אז הוא גנב לך את המהלך.
הוא שחרר את טומבס כי הוא ידע שכולם יחשבו שהוא הרג אותך.
והסוד של הרומן שלכם ימות איתך.
בראבו. כל הכבוד, באמת.
פעם אפס, תמיד אפס.
סליחה, אני מכיר אותך?
אל תתקרב, חרא!
בכל הכוח!
יותר חזק! אתם צריכים לחזור למכון הכושר!
ריאן, אנחנו לא יכולים להחזיק מעמד עוד הרבה זמן!
קדימה!
אתה שומע את זה? אתה תירקב בכלא.
לא נראה לי.
יש פרט אחד קטן שלא שמת לב אליו בכל זה.
באמת? איזה?
אני.
לורי!
באמת נראה לך שהייתי נותנת לזונה קטנה כזאת להרוס לי את החיים?
גרגורי, תהרוג אותה!
אתה רוצה להתכבד?
אני לא אתנגד.
רגע. כמעט שכחתי.
אני רוצה להתגרש.
עכשיו… איפה היינו?
אוי, לא…
- אזהרה מגנט תמיד בשימוש -
תראו מי הביאה מברג לקרב אקדחים.
רגע!
יש משהו שאני צריכה לספר לך.
מה?
חסר לך בורג.
תכבי את זה, כלבה!
לא! לא, חכי!
זהו, אני מחזיק אותך. אני מחזיק אותך.
בסדר.
אוי, אלוהים. את בסדר?
זה מקום לא רע לחטוף בו כדור, מה?
אני ארים אותך עכשיו. -את תהיי בסדר.
הכול טוב. -זה בסדר.
את בסדר.
לורי…
אני כל כך מצטערת.
על מה? הצלת לי את החיים.
אני פשוט…
הלוואי שהדברים היו יכולים להיות שונים. -אני מצטערת, אבל צריך לקחת אותה.
תחזיקי מעמד, מותק.
היי. -היי.
את בסדר? -כן.
כן, אני בסדר.
חשבתי שאמרתי לך להישאר שם.
כן, טוב… מצטער. לא שלטתי בעצמי.
נראה לי שהגיע הזמן.
אני מקווה שאתה מבין שאני חוזרת רק מסיבה אחת.
- מערכת נטענת -
- מאתחל… -
אוי, באמת…
השוקו שלי.
דניאל?
מי?
היי.
אוי, אלוהים. נראה לי שחרבנתי במכנסיים.
פשוט לא הגיוני.
דווקא כן. זה פעל כמו קלע.
כשהיא קפצה חזרה לממד הזה,
הוואקום שנוצר על ידי הכוח הצנטריפטלי סגר את הלולאה.
מי זורק צ'ורו אכיל לחלוטין?
לא, אל תעשה את זה.
זה נראה רע.
ריאן פן? -אולי.
אני ד"ר אייזק פארקר. אני מייצג את דרפה, הסוכנות לפרוייקטים מחקריים.
נודה אם תבואו איתנו כדי לענות על כמה שאלות.
כולכם. -אנחנו בצרות?
בבקשה, מכאן.
ד"ר קליבטו למחלקת רובוטיקה.
שאני אמות! סיסי!
מקווה שלא אכפת לך שלקחנו אותה בהשאלה.
יצרתם פה דבר באמת יוצא מן הכלל.
תאכל תחת, הדיקן ברונסון.
התקשינו קצת להבין איך המכשיר פועל.
חשבנו שתוכלו לעזור.
יש כל כך הרבה אלגוריתמים שונים.
יהיה קשה למצוא את זה שיפעיל אותו.
אולי אני אוכל לעזור בזה.
יופי. אז אנחנו רק צריכים למצוא נבדק לניסוי.
רגע.
אתם רוצים ללכוד מישהו בלולאת זמן? זה דפוק לגמרי.
אלא אם כן זה מגיע לו.
נראה לי שיש לי מועמדת מושלמת.
תרגום כתוביות: דניאל שרמן