ZLOM
Kje je? –S svojem studiu.
Dela. –Zakaj se še ni vrnila?
DVA DNI PREJ
Sranje! Lahko stišaš, prosim? Skušam se zbrati.
Nekaj zelo občutljivega počnem.
Mešalniki nimajo regulatorja glasnosti.
Beden izgovor. Ugasni ga.
Oče? –Prosim?
Sinoči sem raziskoval.
Ja? –O goldendoodlih.
O bog. –Ne puščajo dlake.
So hipoalergeni in neskončno srčkani.
Hen, ne bomo imeli … Povej mu. Spet teži s psom.
Ampak zakaj? –Povedal sem že.
Začne me stiskati v grlu, v pljuča ne dobim zraka.
Potem lahko umrem. Zato so nezaželeni.
Drugega ljubljenca si izberi. Mačko ali hrčka ali …
Kaj imajo danes otroci? Imej vampirskega netopirja.
Obljubiš? –Ja.
Tako kot si mi obljubil, da bova šla sama na potovanje?
Nizek udarec. Saj bova šla. –Res?
Sranje, moja violina!
Pomagaj, prosim. Ne vem, kaj mi je. Kot da imam šest let.
O bog. Dobro. Zakaj imaš kravato?
Menda ne greš spet na pogreb?
Drek si je to izmislil. In ne grem. Ne umrejo vsi moji pacienti.
Zakaj si ti tako urejena? Kako mu je ime?
Ženska čajanka. Nabirko načrtujemo.
Šolska dražba. Sem omenil, da ne bom šel?
Sem omenila, da boš šel? –Ne, ljubica.
Ni dovolj, da jim dava goro denarja?
V resnici jim ga ne dava.
Tvoj oče jim ga da. Prijazno od njega.
Saj res, v četrtek večerjamo z njim.
Reardon in tvoj oče v istem tednu?
Najsrečnejša punca v New York sem.
Ne maraš Reardona?
Je tebi všeč? Ti je všeč tvoja šola?
Ja. –Potem mi je všeč.
Poljubi mamo. Iti morava. –Ne bom je, ti jo daj.
Pospravi to.
Ne bom počela tega vsako jutro. –Rad bi te poljubil. Všeč mi je.
No, greva. –Henry!
Kaj? –Dovolj smutijev.
Nikoli ne pospraviš.
Povej mi nekaj in ne laži.
Si ta teden sploh kaj vadil? Nič nisem slišal.
Sem. –Res?
Prisežem.
G. Rosenbaum misli, da sem zanič.
Je to rekel? –Ne,
toda včasih me je bolj hvalil.
Včasih me tako pogleda, kot da hoče, da odneham.
Je mogoče, kot bi rekla tvoja mama, da projiciraš ta občutek?
Kajti nekje globoko v svoji najstniški duši
hočeš v resnici odnehati.
Nočem. Rad imam violino.
Potem pa super. Rosenbaum je nesrečen človek.
Nikoli ni dobro,
da se ocenjuješ skozi oči nesrečnikov.
Tudi ti si včasih nesrečen.
Prosim? –Ja.
Nesrečen si, ko si v stresu.
Sem velikokrat v stresu?
Malo. Zadnje čase.
Super. Zdaj sem v stresu, ker sem v stresu.
Najlepša hvala. –Prosim.
Violine tako ali tako ne igraš za g. Rosenbauma.
Dolguješ mu spoštovanje in trud,
toda nazadnje gre pri pesmi za odnos med tabo in igranjem.
Razumem. –Super. In genij si, da veš.
Jebeš Rosenbauma. –Mami bom povedal, kaj si rekel.
Violino zatlači Rosenbaumu v rit.
Očka!
Dobro jutro. –Dobro jutro.
Rebecca Harkness je prišla veliko prezgodaj.
Krasno.
Ne razumem tega.
V enem hipu je pozoren in ljubeč, v naslednjem pa že skoraj nasilen.
Sinoči sem doživela obe skrajnosti, ves razpon.
In bog ne daj, da mu rečem, da je bipolaren.
Bog ne daj!
Torej spet mislite, da je bipolaren?
Ne vem. Razpoloženje mu niha.
Kaj mislite vi?
Ne poznam ga.
Samo vas poznam. –In?
Ne glejte me tako. –To je vaš tretji zakon, ne?
Jih štejete? –Ne, samo …
Ne počnem tega. –To nekam vodi.
Ne vem natančno, kam, toda ne v mojo korist.
Zato kar povejte.
Povejte! Plačujem vas. Povejte.
Rebecca …
Poznam nekaj ljudi, preudarnejših od vas.
Preberete na stotine ocen,
preden izberete nekoga, ki vam bo položil talno oblogo.
Imam prav? Pomerite 20 parov čevljev, preden se odločite.
Preverjate svoje frizerje.
Gotovo ste preverili tudi mene.
Vse preverite, prav vse.
Kar je v redu. Primerno. –Ampak?
Toda ko se pojavi privlačen moški
in se začne zanimati za vas, izgubite razsodnost.
Ni res.
Tistega dne, ko ste spoznali Kevina, ste prilebdeli sem.
Morali bi govoriti o bolečini, ki vam jo je povzročil drugi mož,
vi pa ste najavili, da ste spoznali tretjega moža.
Reči hočem …
Morda je mogoče,
da ste bolj žrtev svojih nihanj razpoloženja kot Kevinovih.
Oprostite. Sem jaz kriva? –Ne.
Pač. Krivite me. –Ni res.
Pravim le, da si želite biti z določenim tipom človeka,
in morda ga prehitro zagledate v moških, ki jih spoznate,
zato ne vidite prave slike.
Verjetno je ne bom več videla.
Najamejo te, da bi jim povedal resnico,
ko jim jo poveš, te odpustijo.
Potem povišaj cene.
Imenitnejša kot boš videti, bolj te bo prosjačila.
Slabo novico imam.
Kodeks oblačenja za dobrodelno zabavo je prefinjeni glamur.
Ne bom oblekel smokinga. –Za Henryjevo šolo je.
Če lahko jaz preživim žensko čajanko, boš tudi ti nabirko za Henryja.
Šel bom, ampak zaradi tebe, ne zaradi šole.
Ker si seksi.
Prišla sem. Se vidiva, pametnjakovič.
Ja, adijo.
Vstopite. –Dober dan.
Vzela vam bom plašč.
Zgoraj vas čakajo.
Živjo. –Oprosti, da zamujam.
Nič hudega.
Novo mamo imamo. Štipendija.
Z dojenčico je prišla. V kopalnici jo previja.
Fantastično izgledaš. –Živjo, Grace.
Živjo. Je v odboru? –Rada bi sodelovala.
Zdravo, opravičujem se.
Živjo. –Hvala.
Je katera vedela, da pride?
Po navadi prva vse izvem.
Ljudje komaj čakajo, da mi kaj povejo.
Ker si tako obsojajoča. –Točno tako.
Začeti moramo. –Oprosti.
Nekdo je malo živčen.
Spet bo dražilka.
Nisi dobila nekoga iz Sotheby'sa?
Ne, odpovedal je. Bomo že. To sem že počela.
Živjo. –Živjo.
Grace Fraser.
Elena Alves. Me veseli. –Elena, živjo.
Elena ima četrtošolca. Miguel, ne?
Ja. –Kako lepega dojenčka imate.
Hvala. –Živjo. Fantek ali punčka?
Punčka. Teresa.
Teresa. Čudovite trepalnice imaš. –Dajmo.
Dražba je jutri. –Hvala, da ste mi dovolile, da se vam pridružim.
Se hecaš? Vsakršne pomoči smo vesele.
Da sploh imaš čas pri dveh otrocih!
Dvojčka imam. Močno obžalujem to. –Jolene!
Če je pa toliko dela z njimi.
Razvrstimo predmete.
Od najcenejših do dragih.
Veliko stvari je.
Prihod je potrdilo več kot 200 ljudi, kar je rekord.
Zaradi Spenserjevih, ki so nam posodili svoj dom.
Včeraj sem bila tam. O bog. –Si videla hookneyje?
Dva. Na nasprotnih stenah v jedilnici.
Kaj pa Sukijina omara? –Prišla bom tja.
Z malo sreče v ponedeljek.
Začnimo. –Dobro.
Imamo štiri oddihe v Hamptonsu
ter dva v Vailu in Aspenu.
Kuharski tečaj v Tribeci za osem ljudi.
Nikoli ne veš, za koliko bodo šli.
Pomladitev obraza z matičnimi celicami. Verjame kdo v to?
Kathy Sennot je šla. Ni pomagalo.
Imamo goro svetovanj.
Svetovanje za vpis na kolidž in vrtec.
Obisk rodoslovca na domu. To bi morda lahko šlo.
Nobenega umetnika ne vidim. Kje so?
V vsem New Yorku ne najdemo niti enega ušivega dramatika?
Grace, mogoče bi lahko podarila eno terapijo.
Ne bom. Ni govora.
Zakaj? Kdo ponudi 500 dolarjev za reševanje svojega zakona?
Petsto in dodam še svojega moža.
Grace, veš, kaj bi bilo super?
Jonathan bi bil velik plus. –Na dražbo bi dala Jonathana?
No … –Velja.
Gracein mož je zdravnik. O njem je pisal New York Magazine.
Onkolog je, Sally. Kdo bo ponudil denar za raka?
Zasebni ogled Guggenheima.
Imajo "Salon de la Rose + Croix".
V torek sem bila na razstavi Chagallovih del.
Postala sem omotična.
Ne razumem Chagalla.
Kaj? Kdo ne razume Chagalla?
Jaz. Nekaj časa je modernist, potem slika vitraje.
Čisti kaos.
če bi bil še živ, bi bil na antipsihotikih.
Hej, počakaj.
Reci, da to ni bilo čudno. Ljubi bog!
Samo dojila je.
Ne, ne. Nekaj večje bilo.
Oprostite. –Kaj pa?
Kot bi …
Špičke! Naredi špičke!
Vedla se je pasivno agresivno. Nisi opazila?
Ne.
Videla sem jo že pri šoli.
Sedela je na klopi čez cesto.
Ko odda sina, kar sedi tam.
Z dojenčico? –Zdaj ja.
Prej je bila še noseča. Niti knjige ni brala.
Najraje bi ji rekla: V New Yorku živiš. Zločin je, da nič ne delaš.
Kdo kar mirno poseda?
Nedoumljivo stanje.
Čeprav ima sijajne prsi.
Porednica. –O bog! Čudovite so.
Gor, gor. Visoko kot drevo.
Rame dol. Nehaj se smejati.
Ne smej se.
Elena, kaj je narobe?
Neprijetno je bilo. Res.
A ji ne zamerim. Govorile smo o umetnosti, denarju.
Precej neokusno je bilo.
Hotela je samo reči: Hej, tu sem. Resnična ženska sem.
Resnična mama. Ni mi lahko in …
Ne vem. Včasih se mi zdi, da bi se morali odseliti iz mesta.
Pravi najbolj newyorška oseba, kar jih poznam.
Te nikoli ne skrbi,
da vzgajaš sina v mehurčku?
Ni to smisel sodobnega starševstva?
Čim dlje jih je treba varovati pred resničnostjo.
Ko končno stopijo vanjo, ji niso kos in poškodujejo sami sebe.
Mislil sem, da nama gre to zelo dobro.
Kaj pa Schenectady?
Lepe stvari sem slišala o Schenectadyju.
Celo zveni grozno.
Je to resen pogovor? –Ja.
Ja. Manhattan je osamljen kraj.
Če razmisliš, nimava veliko dobrih prijateljev.
Zato ker nama grejo vsi na živce.
Tebi, meni ne.
Nisva ravno izolirana.
Cele dneve se ukvarjava z ljudmi in njihovimi težavami.
Ob njih sva, ko so najranljivejši.
To ni ravno tradicionalno družabno življenje,
toda v smislu pomembne človeške interakcije, blestiva.
Ni mi všeč, da si osamljena.
Si osamljena tam notri?
Si želiš družbe?
Bi rada, da te dr. Fraser umije s svojimi čarobnimi rokami, Grace?
Ljubi bog. –Grem po gumijaste rokavice?
No, pridi. –Prihajam, Grace.
Grace. –Živjo.
Elena.
Spoznali sva se na sestanku odbora. –Ja, seveda.
Kako si? –Dobro.
Najlepša hvala, da si me lepo sprejela.
Z drugimi ženskami sem se počutila kot vsiljivka,
ti pa si bila prijazna. Hvala.
Vem, da so vse vesele, da si se nam pridružila.
Vsakršna pomoč je dobrodošla.
Kako lahko pomagam?
Nobene naloge mi niste dale.
Verjetno …
Večina dela je že opravljenega.
Ti pa si bila zaposlena z dojenčico.
Vendar hočem sodelovati. V šoli.
Res.
Vem.
Čisto zares.
Kar stala je tam, gola.
Prav je, da se ženske dobro počutijo v svojem telesu,
toda to je bilo čudno.
Na dober način?
Si bila malce …
Nehaj. –Vzburjena?
Ne. –Skoraj smo že prispeli.
Prej ko bova odšla, bolje bo. Zgodaj zjutraj letim v Cleveland.
Kdaj se vrneš?
Morda jutri zvečer, če mi bo uspelo.
Čeprav veš, da se nočem odreči Hyattovim točkam zvestobe.
Tako dobiš brezplačen zajtrk.
Prispeli smo.
Propad, groza, jok, obup. –Poglej me.
Zelo sem ponosen na svojo ženo.
Kristus, prihajajo. –Zadržite dvigalo!
Oprostite! Žal mi je …
Nisem mogel. –Grozen si.
Globoka in eksistencialna groza.
ŠOLA REARDON Od leta 1887
Smem vzeti vaš plašč? –Hvala.
Hvala.
Penina? –Hvala.
Hvala bogu! Hvala. Zelo vas imam rad.
Nisem pričakovala toliko razkošja.
Se lahko skrijeva? Pretvarjajva se, da naju zanimajo tisti hockneyji.
Ne, nekaj časa morava biti tu.
Najprej morava spiti koktajl z ravnateljem.
Pridi. –Kristus.
Grace. –Pozdravljeni.
Jonathan. Najlepša hvala, da sta prišla.
Tu sta!
Oče. –Franklin.
V čast in zadovoljstvo mi je, gospod. –Izpustili ste navdušenje.
Res je.
Hvala, da si prišel. –Nisem prišel. Odhajam.
Zdaj? –Sodeloval sem na tihi dražbi.
Rad bi dobil izvirno Fordovo palico za merjenje ravni olja.
Nočem pa tega dočakati.
Jonathan. –Franklin.
Dobro izgledaš. –Res?
Ne morem verjeti. Hvala. –Večerja v četrtek?
Jasno. –Živjo.
Živjo.
Živjo, draga. –Živjo.
Jonathan. –Franklin.
Ne boš verjela.
Kaj? –Sploh ju ni tu.
Koga? –Spenserjevih.
Se vam ne zdi to nevljudno?
Nevljudno ali pa:
"Ne bo naju doma, z veseljem pa vam odstopiva svojo palačo."
Znaš biti kdaj neprijazna? –Zna, verjemi.
Ste slišali, da tistih pezdetov ni?
Odličen odziv. Bala sem se, da ne bo nikogar,
toda vsi so prišli. Lahko se sprostimo.
Tam je. –Naša glavna mlekarica.
Zdi se, da ji je neprijetno.
To je mamica, o kateri sem ti govorila.
Nudistka? –Hočem te prsi.
Pojdimo k njej, gotovo ji je neprijetno.
Očitno ji ni nič hudega.
Še več kot to.
Česa ne vidim? –Poglej moške.
Čisto slinasti so.
Grace, mislim, da te gleda.
Res? Me res?
Ja, mislim, da.
Tu ste vsi. Čas je za dražbo.
Zberimo ljudi. –Gremo.
Je bilo dovolj? Videli so naju. Lahko greva?
Pozneje se ti bom oddolžila.
Zdaj se mi daj. Poiščiva sobo. Gotovo jih imajo nekaj.
Porednež. –Daj no, lahko greva v Sukijino omaro.
Med Sukijino obleko. Oba. –Nehaj.
Osreči Angleža.
Veš, kaj mi je všeč pri tem? Ne bi si mislil, da so bogati.
Vse je elegantno in skromno.
Začeli bomo. Dobrodošli, dobrodošli.
Sem Sally Maybury, vodja odbora za dražbo
za našo čudovito šolo Reardon.
Pripravili smo vam prečudovito popoldne.
Nekateri morda mislite,
da plačujete že dovolj šolnine.
Tako je!
Seveda jo. Tudi jaz tako čutim.
Toda naša odgovornost je, da poskrbimo,
da Reardon lahko sprejme tudi učence, ki si jih želi,
in da ti dobijo možnost obiskovati šolo
kljub svojim denarnim omejitvam.
Tako bomo poskrbeli, da bo ime Reardon vedno sinonim
za raznolikost.
Poskrbeti moramo tudi za dobro plačo učiteljev,
da nam ne pobegnejo v druge šole.
Obožujemo učitelje iz Reardona.
Samo ne toliko, da bi ji povabili na zabavo.
Tako, Diane Porter nas bo ogrela. Začnimo!
Preden začnemo dražbo, poglejte to.
Morda je videti kot kozarec navadne vode iz pipe,
vendar je veliko več.
To je prav posebna voda,
ki bo služila za to, da velikodušno sežete globoko v svoje žepe.
Kakšna je vrednost kozarca navadne vode iz pipe?
Odvisno. Kakšna je vrednost izobrazbe vaših otrok?
Vrednost njihovih učiteljev.
Priložnost za manj srečne,
da imajo enake privilegije kot vaši otroci.
Kdo bo ponudil tisoč dolarjev
za ta kozarec vode?
Kdo bo vstal in pozvonil s tem zvoncem?
Tisoč.
Tisoč dolarjev! Hvala. Denar za naše otroke.
Dva tisoč!
Tri tisoč. Hvala, gospod spredaj.
Pet tisoč.
Osem tisoč.
Deset tisoč od našega junaka dneva!
Elena, oprosti. –Oprosti.
Si v redu?
Žal mi je.
Včasih se počutim potrto …
in izgubljeno.
Se kdaj tako počutiš?
Če bi se kdaj želela pogovoriti … Brezplačno …
Oprosti, nisem hotela, da bi tako zvenelo.
Toda, če se boš kdaj hotela pogovoriti …
Zelo si prijazna. Hvala.
In nikar naj te ne bo strah. Starši v Reardonu so lahko malce …
Ja. –Ja.
Ampak …
Večina je zelo prijazna.
Prijetni, prijazni ljudje so.
Toda ti si najbolj prijazna.
Res je. Čutim to.
Sledijo …
Vstopnice za tekme Knicksov.
Sedeli boste ob Spiku Leeju, mu dali idejo za novi film.
Nikoli se ne ve. Mogoče bodo celo zmagali.
Kdo mi bo vzel te vstopnice?
Začnimo s 1500 dolarji. –Hvala.
1500 tam. 2000 spredaj. 2500. Slišim 3000?
3000 tam. 3500? –Ja!
4000 ob klavirju. 6000 dolarjev!
Prvič, drugič … –Elena?
Vaše so za 6000 dolarjev. –Živjo.
Domov grem. Pozabila sem si izčrpati mleko in me malo boli.
Avto imam. Moj voznik te lahko pelje, če hočeš.
Ne … –Prosim.
V Harlemu živim, s podzemno bo hitreje.
Si prepričana? –Sem.
Ampak hvala.
Je že dobro.
Hvala za prijaznost.
Kdo ponudi 80? 80.000 gospod spredaj. 90?
90.000. Če dosežemo 100.000,
bomo podarili mercedes razreda C otroku v stiski.
Kaj je bilo to? Kaj imata z nudistko?
Vznemirjena je bila.
Ponudila sem ji najin avto, vendar ni ga hotela.
Zelo prijazna oseba si. Pridi sem.
Ljubim te. –Tudi jaz tebe.
Najlepša hvala za izjemen večer.
Goro denarja ste zbrali za dobro stvar. Hvala.
Joanne.
Ne boš zadovoljna. –Zakaj?
Sporočilo sem dobil.
Pljuča Shelby McGibbons so se napolnila s tekočino.
Pojdi.
Greš z mano? Upravičen razlog, da prej odideš.
Voznik me lahko odloži pred bolnišnico.
Ne morem, v odboru sem. Pojdi.
Vzemi avto, poklicala bom Uber. –Oprosti, pokličem te.
Kam gre? –Nujen primer. Neka pacientka.
Vsak dan gleda rakave otroke,
a vseeno ohrani smisel za humor. Kako mu to uspe?
Tudi jaz se to sprašujem.
Deset dolarjev? –Častna beseda.
Lahko mi zaupaš. Zdravnik sem. –10 dolarjev, če premagam levkemijo?
Ja.
Če hočeš, lahko dobiš govor o tem,
da moraš biti pogumna, se boriti in podobno,
toda meni se zdi, da denar bolj vžge.
Kaj pa deset dolarjev
in še vaše priporočilo, ko se bom prijavila na medicinsko fakulteto?
Ne vem, Shelby. Videti moram tvoje ocene,
ker ne morem priporočiti kar vsakogar.
Morda si zanič.
Bom umrla?
Ne boš.
Če boš, te bom ubil.
Živ.
Se je dobro izteklo?
O ne.
Zelo mi je žal.
O, ljubček.
Pizda.
Hej.
Kje je? –V studiu.
Zakaj se še ni vrnila?
Dela.
Bi šel lahko danes sam v šolo?
Z avtobusom? –Ja.
Pojdi po svoje stvari, zamudil boš.
Henry!
Si že jedel?
Ja. –Iti morava, ker …
Pozna sem in zgodaj imam terapijo.
Hitro, odloži knjige. –Prav.
Mama,
mislim, da oče v resnici ni alergičen na pse, samo pravi to.
Prav imaš. Ne gre za alergijo.
Ne bi hotel, da ti to povem, zato mu nič ne povej, prav?
Ko je bil tvojih let, je bil sam doma
in skrbel za družinskega psa.
Ta je pobegnil iz hiše, povozil ga je avto in poginil je.
Res?
To ga je zelo prizadelo.
Njegovi starši so vse še poslabšali,
ker so ga krivili za to.
Kaj? –Ja.
Zato noče govoriti o tem.
Kakšen pes je bil?
Kakšen? Majhen kuža.
To je vse, kar vem. Mislim, da tega ni nikoli prebolel.
Hitro, pospravi. Greva.
Obleci si plašč, zunaj je ledenica.
Enkrat se bosta morala pogovoriti o tem.
O razlogih.
To nima nič z nama ali s tabo. –Bedarija.
Pa smo tam. –Zakaj pa potem gre?
Samo za seks?
če bi vedel, ne bi bil tu in plačeval te pregrešno drage cene.
Midva jo plačujeva. –Odvračate pozornost, Joseph.
Je mogoče, da vas je pritegnila skrivnostnost?
Mogoče bolj kot ta moški Dennis?
Afera je bila samo vaša.
Michael ni smel vedeti zanjo, da je ne bi mogel nadzirati.
Ne verjamem.
SOLA REARDON Pomembno sporočilo
Oprostite, vas zadržujeva?
Opravičujem se. Sinova šola.
Samo v nujnih primerih vibrira, zato ne morem izklopiti.
Rekli ste, da ste Dennisa poznali že, ko ste bili samski,
toda niste spali z njim.
Takrat mi tudi ni bil privlačen.
Nikomur ni bil, ker ni privlačen.
Kaj se je torej spremenilo?
Prešuštvo je vznemirljivo tudi zato,
ker obstaja v senci primarne zveze.
Skrivnostnost deluje kot erotični sprožilec.
Bi lahko šlo za to? Za laž?
Kaj pa strah, da vas bo zalotil?
Mogoče ste hoteli, da vas zaloti. –Le zakaj?
Da bi Michaelu pokazali, da vas vseeno ne more nadzorovati.
Mislim, da gre bolj za Michaela in vajin zakon,
kot za drugega moškega.
Ni mu vedno všeč, kadar imajo drugi prav.
Torej ste hoteli, da vas zaloti.
Preverit grem, kako je z njim.
Skušali bomo narediti novi protokol za delo "pro bono".
Čim prej.
Sylvia.
Iz hčerine šole kličejo. Oprostite.
Sylvia, lahko to počaka? –Dve minutki.
Bo to vplivalo … –Si slišala?
Kaj?
Sporočilo od šole o tragediji
v družini četrtošolca? –Grace.
Elena je.
Kaj?
Našli so jo mrtvo.
Kaj?
Nisi dobila sporočila od šole? –Sem.
Kaj se je zgodilo? –Nič uradnega še ni.
Najprej so govorili, da je šlo za anevrizmo.
Šoli so povedali, da je bila umorjena.
Kaj?
Vem. –Ljubi bog.
In menda jo je našel njen sin, revček.
Kako grozno.
Kaj vejo? Vejo, kdo je storilec?
Ne. Očitno nihče ničesar ne ve.
Grozno, uboga ženska. –Vem.
In ubogi fantek.
Moža iščejo.
Menda sta imela težave. Vedno je klinčev mož.
Si predstavljaš, da je dovolil, da sin tako najde mamo?
Sestanek imam.
Pokličem te pozneje, ko bom vedela več.
Sem naredila kaj narobe?
Ne … –Zdi se, da ti je neprijetno.
Res? –Ja. Ti je ob meni neprijetno?
Ne. –Mi boš povedala?
Če sem naredila kaj narobe. –Nisi.
Prav.
Kako dobro ste poznali Eleno Alves?
Slabo, vendar se nam je šele pridružila.
Bila je članica odbora za dražbo.
Jaz sem jo pripeljala. Bila je mama štipendista.
Samo nekajkrat sem jo srečala na šolskem dvorišču.
Se spomnite, kdaj ste odšli z dražbe?
Kdaj? Mislim, da sem bila doma ob enajstih.
Kdaj ste izvedeli, da se je nekaj zgodilo?
Šola nam je poslala sporočilo.
Vsi smo dobili sporočilo od šole.
Ste poznali Eleno Alves? –Poznali sva se, nisem pa je poznala.
Najdlje sva bili skupaj na sestanku pri Sally.
Je Miguel hodil v šolo z avtobusom ali ga je kdo vozil.
Po navadi pride ponj mama.
Si poznala Miguela? –Ja, pri matematiki sva bila skupaj.
Tudi ti poznaš Miguela?
Ja, včasih sva se po pouku skupaj igrala.
Je bilo zadnje čase vse v redu z njim?
Tu Jonathan Fraser. Trenutno se ne morem oglasiti.
Poklical vas bom takoj, ko bom utegnil.
Če je nujno, pokličite rešilca ali odidite na urgenco.
Živjo, dragi, jaz sem.
Pokliči me. V šoli se je nekaj zgodilo.
Vse je v redu. Henry je v redu, toda …
Rada bi ti povedala, kaj se dogaja.
Upam, da je v Clevelandu vse v redu. Rada te imam. –Ga. Fraser.
Detektiv Paul O'Rourke, 23. postaja.
O bog! Se je kaj zgodilo mojemu sinu?
Ne. Žal mi je, če sva vas prestrašila.
Včasih se to zgodi. –Ja …
Detektiv Joseph Mendoza, newyorška policija. Se lahko pogovorimo?
Mi lahko povesta, kaj se je zgodilo, prosim?
Umorili so mater otroka, ki obiskuje šolo vašega sina.
Gotovo ste slišali. –Ja.
Šola je poslala sporočilo. –Oprostite.
Ni se treba opravičevati. Tudi jaz imam otroka.
Samo nekaj vprašanj imava.
Seveda.
Nisem vedela, da gre za go. Alves, dokler nisem govorila s prijateljico.
S katero?
Sylvio Steinetz.
V odboru sva skupaj.
V odboru za dražbo? –Ravno se nam je pridružila.
Kdaj ste izvedeli za njeno smrt?
Preverila bom na telefonu.
Ob 14.46.
Od Sylvie Steinetz? –Ja.
Je tako pomembno, kdaj sem dobila klic?
Psihologinja ste, ne? Sprašujete samo pomembne stvari?
Ga. Alves ni bila moja pacientka. Bila je …
Nisem je zdravila. –Kako dobro ste jo poznali?
Bolj slabo. Kot sem rekla, pred kratkim se je pridružila odboru.
Kdaj ste jo nazadnje videli? –Sinoči na dražbi.
Pozneje niste govorili z njo? –Ne.
Ste opazili, da je ga. Alves s kom govorila?
Tam je bilo le nekaj moških, ki so se ji posvečali.
Kako to mislite?
Tako kot se moški včasih posvečajo ženskam.
Je bil sinoči tam tudi mož ge. Alves?
Kolikor vem, ne.
Toda ne poznam ga, zato …
Sumite moža?
Ta hip le zbiramo podatke.
Bi lahko govorili z vašim možem?
No … Zakaj?
Morda je kaj videl.
Ne, ni.
Ste govorili z njim potem, ko ste izvedeli novico?
Ne, toda če bi kaj videl, bi tudi jaz.
Kje je zdaj vaš mož? –V Clevelandu.
Na kongresu onkologov. –Kje biva?
Mislim, da v Hyattu. –Kdaj je odšel?
Zgodaj zjutraj.
Mama?
Henry.
Orkester je podaljšal.
Kaj se dogaja? –Pogovarjam se z gospodoma.
Pojdi v sobo. Kmalu pridem.
Naredila ti bom malico. –Je vse v redu?
Ja, vse je v redu.
Pojdi gor. Kmalu pridem.
Pojdi, takoj pridem. –Prav.
Pojdi.
Vaš sin pozna Alvesovega fanta?
Ne. Nista sošolca.
Toda šola je majhna.
To piše na spletni strani. Majhna šola, individualen pristop.
Zato je tako drago.
Koliko stane šolnina?
Koliko plačate?
50.000 dolarjev na leto.
50! Kako sta si Alvesova lahko to privoščila?
Mislim, da ima fant štipendijo.
Toda v resnici ne vem ničesar
o denarnem stanju Alvesovih.
Vas vznemirjava, doktorica?
Če lahko še kakorkoli pomagam …
Seveda.
Moja vizitka, številka mobija.
Če se še česa spomnite … –Vas bom poklicala.
Dobro. –Hvala.
Hvala.
Kaj sta hotela?
Kaj? –Policaja.
Henry. –Sta prišla zaradi umora?
Ja. –Na telefonu sem videl.
Res?
Ja.
Omenili so Reardon.
Poznaš fanta? Mislim, da mu je ime Miguel.
Mislim, da ne.
Hvala. –Malo srhljivo je, kaj?
Da se je zgodilo na tvoji šoli. Kako se počutiš zaradi tega?
Jo je oče?
To …
Prezgodaj je še za to. –Si jo poznala?
Mamo, ki so jo … Si jo poznala?
Ne ravno. Skupaj sva bili v odboru.
Je bila prijazna?
Ja, zelo. Bila je …
Videti je bila malce žalostna.
V katero šolo hodiš? V Reardon?
V kateri razred?
četrti.
Ti je všeč?
V redu je.
Moral bi iti v šolo. Kam si šel namesto tega?
V mamin studio. –Je umetnica?
Vem, da je težko. Ugotoviti moramo, kdo je to naredil.
Živ. –Hoj.
Živjo, dragi. Gotovo si na kakšni sijajni večerji,
toda pokliči me, da se pogovoriva o incidentu na šoli.
S Henryjem je vse v redu, toda pokliči me, prosim.
Grace: 14 zgrešenih klicev Grace: 18 novih sporočil
Hyatt Regency v Arcadu.
Jonathana Fraserja, prosim. –Je naš gost?
Ja.
Žal mi je, tukaj ni Jonathana Fraserja.
Bi lahko bil pod kakšnim drugim imenom?
"Hoteli blizu Clevelanda"
Hyatt Place Independence, Jessica pri telefonu.
Sobo Jonathana Fraserja, prosim?
Žal nimamo rezervacije pod tem imenom.
Hyatt Cleveland Legacy.
Me prevežete v sobo Jonathana Fraserja, prosim?
Lahko črkujete? –Fraser. F–R–A–S–E–R.
Prevezujem.
Halo?
Kdo je to?
Kdo ste?
Prosim?
Lahko dobim Jonathana Fraserja, prosim?
Trenutek.
Jonathan!
Jonathan pri telefonu.
Jonathan Fraser?
Ja. Kdo ste?
Žal mi je. Oprostite.
Prevod MEDIATRANSLATIONS
Priredil metalcamp (DrSi)