Nehaj. –Bom, če mi pojasniš. Ker ne …
Prosim, nehaj. –Že prav, no.
Sem že nehal. Tiho sem. –Dobro.
METEORIT RAZSTAVLJEN
Ampak vsi imajo radi rojstne dneve!
Okraski, baloni, zabava in torta.
Ne rabim daril, nočem okraskov,
nisem za torte.
Res ne maraš torte? Kaj je boljšega od torte?
Morski prašiček. –Spet morski prašiček.
Če ti zavežem oči, ne boš vedel,
ali ješ dihurja ali prašička.
Ni res.
Kače imamo brezhiben okus. Še zrak okušam.
Zrak? –Ja, zrak.
Dobro.
Kaj pa vem. Malo so …
Meni se zdijo srčkani. –Zato so tako okusni.
Ne ješ samo hrane, ampak čisto dobroto.
Ne gre za prašička.
Gre za to, kaj predstavlja na globlji ravni.
Potem okušaš zrak? Kaj še znaš? –Ni važno.
Čakaj. Ali tudi barve slišiš?
Že prav. –Vidiš zvok? –Okej.
Te sposobnosti morava izrabiti. –Že prav, no.
Kar izkašljaj se. –No, prav.
Glej. Ura je štiri.
Ura, ko je najino prijateljstvo umrlo.
Greva. –Ja.
Kaže, da mi boš spet prepustil račun.
Moj rojstni dan je.
Zdaj pa ti je to prav? Zanimivo.
Lahko račun, prosim, ko utegnete?
Halo? Računček?
Veste, kaj?
Tukaj bova pustila denar.
Veš, kaj je tukaj dobro?
Kaj? –Vedno dobiva mizo.
Ali ni tako povsod? –Hej, kako si? Že dolgo …
Kača napada!
Mentolčki.
Pardon. Kavo mu bom prepovedal.
V redu. –Dajva.
Morski prašiček? –To je smetana glodavcev.
Še vedno je glodavec. Razumeš?
IŠČE SE
Brez skrbi, samo ropava.
To! Bodi baraba … –Ali pa pojdi spat.
Ej, ti. Pridi sem.
Malo bližje.
Vem, kaj je.
Bojiš se. Ker sem veliki zlobni volk.
RDEČA KAPICA –POZOR, VOLK
Saj. Vedno sem zlikovec.
Kajne, g. Kača? –Ja.
To je g. Kača. –KAČA
Vijugasti mojster vlomov v sefe.
Kot Houdini, a brez rok.
Tak, ki ti ukrade napol prazen kozarec.
Moj najboljši prijatelj. Ima rojstni dan!
Ni važno.
Srček je. Srček si.
Glej, kdo je tu.
So se pa obirali.
Glej to.
Tri, dve …
Ena.
Tu je gdč. Tarantela. –TARANTELA
Hekerka, žepni iskalnik, tehnični genij.
VDRLI SO VAM! –Kličemo jo "Mreža".
Čedno, Mreža. –Vdrla sem v policijsko centralo,
skrila satelitsko sliko, prizemljila helikopter.
Pa še nekaj.
Saj nisi. –Posebna dostava za …
Ne pojej me, prosim!
Vse najboljše, čemernež.
Mislim, da te sovražim.
Klapa! Jaz sem.
Gradbinec sem bil.
MORSKI PES
To je g. Plavut, mojster preobleke.
Plenilec tisočerih obrazov.
Njegov najboljši trik?
Ukradel je Mona Liso oblečen v Mona Liso.
Si lahko misliš.
Pazi se, tun. Poskušam delati.
Kar mirno. Rojstni dnevi so kul.
In ekipo dopolnjuje …
Presenečenje!
PIRANJA –G. Piranja.
Nepredvidljiv je, hitro se mu zrola,
nikogar in ničesar se ne ustraši.
Pogumen je.
Neustrašen.
Kaj pa govorim? Nor je.
Piranja, smo nekaj pozabili?
Kaj? –Darilo. Saj veš.
Seveda nisem pozabil.
Veš, da prdiš, kadar lažeš?
Ne, prdim, ko sem živčen. –Živčen, ker lažeš.
Pardon.
Piranja.
Ne vdihni. Vdihnil sem.
Malo so čudaški, ampak naša sorta
pač ni najbolj priljubljena.
Morski pes!
Si želim, da nas ne bi imeli za pošasti?
Osem nog bolje vadi!
Pajek! –Seveda.
Kaj pa je, očka?
To nam je bilo usojeno. Delamo, kar moremo.
Zadetek!
To!
Kaj, šmenta? –Si nor?
Kaj? Daljši lov z avtom sem hotel.
To je najboljše.
VOLK
Kapetanka!
Oni so.
Mreža, daj.
Primite jih!
DrSi Partis predstavlja BARABE
Igram si hip hop, meni je všeč.
Skoči gor, ta vlak je zastonj.
Sprevodnik mi pusti, da piskam,
inštruktor čudnega strica.
Za tako dolgo vas bom zaprla, da bojo imele vaše bolhe bolhe!
Kapetanka! Boš torto?
Malo razklačena izgledaš.
Spravi to stran, preden …
Pardon, kapetanka. –Kaj?
Moji ste.
Bratec!
Mogoče smo res barabe, smo pa dobri v tem.
Ne, ne!
Kar beži, Volk.
Kmalu se ti bo sreča iztekla.
Piranja, na vrsti si.
Vse najboljše …
Resno? –Daj no, Kača. Vsaj nazdravi.
Zdravica. –Daj.
Prav, zdravica. –Ja.
V redu.
Veliko sovražnikov sem si nabral.
Res veliko.
Od vseh ljudi na svetu
vas še najmanj sovražim.
To je bilo kar lepo. –Pesnik si, stari.
Na g. Kačo in kako ne mara rojstnih dni.
Vsi recite "ropanje"!
Ropanje!
Kakšne jamice.
Vse najboljše, stari.
Zdaj pa kar navalite.
To!
Ne, ne! –Piranja.
Ne delaj tega. –Odvratno.
Moje kosilo je bilo.
Moraš biti hiter.
To ti je všeč.
Lepo.
Pozabil sem na liziko.
V želodcu me zvija kot morska pošast.
Ja. Boš?
Veš, da ti je ne bo dal.
Ne. Globoko v sebi čutim, da je Kača velikodušen.
Zakaj?
Na. Izvoli.
To! Podaj mi, prosim.
Nasedel si. –Daj, no.
Biti bom moral agresiven.
Živali. –Izpljuni.
Nikoli!
Le kaj danes poročajo o nas?
To je 6. kanal, akcijske novice.
BARABE UDARILI –Barabe so spet udarili.
Nehajte. Na TV-ju smo. –Najbolj drzen rop.
Spet so dokazali, kakšni zakrknjeni zločinci so.
"Zakrknjeni". To je novo.
Zveni kot jed na meniju. "Zakrknjeno."
Ta strašni zločin obravnava
nova guvernerka, Diana Lisičnik.
Guvernerka? –Okej, ja. Slišim vas.
Poslušajte.
Vsi vemo, kako nemarni so Barabe.
Prav res.
Ampak predvsem
se mi smilijo.
Kaj?
Te domnevne barabe so drugorazredne zgube.
Za amaterskimi podvigi in neizvirnimi potegavščinami …
Resno? Spet banka? Skrivajo samo globoko jezo.
Jaz nisem jezen! Ti si!
Zanikanje. –Ni res.
In samo-sovraštvo.
Samosovražim samo tebe.
Pri tem jim ne more pomagati nobena gora denarja.
Kaj je na kuharskem kanalu?
Pozabimo na Barabe … –Kdo pa si misli, da je?
Posvetimo se čemu pozitivnemu.
Najbolj pozitivne so letne nagrade Dobri Samaritan,
kjer bom jutri zvečer izročila
Zlatega delfina najboljšemu meščanu leta.
Kako sem lahko volila zanjo? –Volila si jo?
Kaj? Za podnebje skrbi.
Kaj se dogaja? V očeh se ti iskri.
Kdo je za nov podvig?
Velik.
DOBRI SAMARITAN
Zlati delfin. –Resno?
Sem mislil, da sem jaz nor.
Ta podvig je vsakemu zločincu spodletel.
Banditom iz Bukarešte. Srečnemu Jimu.
Škrlatni šapi.
Škrlatne šape niso nikoli aretirali.
Ampak nikoli več ni kradel.
Kača, kako bi bolje zbrisal nasmešek
z guvernerkinega obraza
kot tako, da ji pred smrčkom ukrademo delfina?
To je sveti gral lopovščine.
Če nam to uspe,
bomo vkovani v zvezde kot največji zločinci sveta.
Čakaj, kolega.
Ne bi se smeli osebno maščevati.
Že tako, kot je, nam je dobro.
Prijatelji, svoboda, pa poglej ta plen.
Prav imaš. Pozabi. Nič ne bo z delfinom.
Dobro.
Torej bo prašiček le dobil trofejo.
Ja, menda res …
Kakšen prašiček?
Nisem omenil? Čudno. Sem mislil, da sem omenil,
da je Dobri Samaritan
morski prašiček?
Kaj praviš, Kačica? Boljši je od torte.
Prav. Dobro.
Ampak naj bo res okusen.
Smo vsi za?
Tole je načrt.
Slovesnost poteka v umetniški galeriji.
Zlati delfin bo čakal
za zaveso v zaodrju.
Zveni preprosto.
Zveni že preprosto.
Ampak najprej moramo skozi tri ravni varnostnikov.
Prvi korak.
Biti moramo neopazni.
Profesor Marmelada, letošnji prejemnik Delfina,
najbolj zoprno dobro bitje na svetu.
Profesor, lani ste preprečili vojne, hranili lačne
in rešili nešteto pand.
Nekateri pravijo, da ste takoj za materjo Terezo.
Oh, Tifani. Saj ne gre za tekmovanje.
Če bi bilo, bi si delila prvo mesto.
Ampak vsi se strinjamo,
da je v vseh nas cvet dobrote,
ki samo čaka, da se bo razprl.
Notri je dvoje ojačenih vrat.
Prva se odprejo samo s posebno kartico,
ki jo nosi naša draga kapetanka policije.
Druga so opremljena z očesnim skenerjem,
straži pa jih ekipa specialcev,
ki najprej streljajo, potem sprašujejo.
STOP POSEBNI DOSTOP
Guvernerka Lisičnik je edina pooblaščena za druga vrata.
V drugem koraku se bova midva morala zbližati.
Lep večer želim, g. veleposlanik.
Zanimivo.
Kičasto, brezvezno in naduto.
Umetnina baje pove več o gledalcu kot o umetniku.
Gospod …
Koderton. Oliver Koderton. –V redu.
Čas je že bil, da se nekdo postavi po robu zakrknjenim Barabam.
Čeprav moram reči, da še nikomur ni uspelo.
Mislim, da ne bo tako težko.
Zdi se mi, da bo težje, kot si mislite.
Še en epski podvig, pa bodo za vedno zasloveli.
G. Koderton. Hecni ste.
Kaj res?
Zasloveli bodo samo po dosmrtnem zaporu.
Ste videli njihov zadnji podvig?
Nezavarovan izhod, slaba preobleka, potreba po razkazovanju.
Kaos je bil.
Klasika za ekipo, ki je v zatonu.
Naslednjič bodo izvedli osebno maščevanje.
Takrat vemo, da je po njih.
Tako pač vi mislite.
Res je. In jaz sem guvernerka.
Pri skulpturi mislim, da gre za perspektivo.
Če od blizu pogledate,
je tudi smeti mogoče reciklirati v nekaj lepega.
Kdo bi si mislil.
Včasih stvari niso to, kar se zdijo.
Saj res … Smem?
Moram se slikati z guvernerko in kupom odpadkov.
G. Koderton, premalo se spoštujete.
Hej.
Prav, prijatelji.
Čas je za predstavo.
Ko bomo notri, sledi tretji korak.
Razidemo se na položaje.
Policisti, če bi prišli Barabe,
bom gotovo izgubila službo.
Če se to zgodi, bom poskrbela, da jo boste tudi vi.
Zdaj pa gremo!
Ja, gospa!
Mikrofon je vklopljen. Se vsi slišimo?
Sprejeto. –Sprejeto. –Sprejeto. –Sprejeto.
Pijačo za lepo damo?
Ne, hvala. Moje življenje je zdaj preveč zapleteno.
Klapa, sezona lova na delfine se začenja.
Sprejeto. Že grem.
Enota dve, je zaodrje še vedno varno?
Enota dve. V redu.
Zato se splača urjenje.
Oprostite. Zelo mi je žal.
Nič hudega, gospod.
Imejte oči na pecljih.
Lahko so kjerkoli, samo čakajo, da nas ponižajo.
Volk je na mestu.
Piranja, si ustrezno oblečen in obut?
Sem. Samo še delfina ukradem.
Kaj dogaja, fantje?
Naj vam pomagam.
Ste v redu, gospa?
Jojmene, ja.
Vrti se mi, ampak živa sem. Hvala vam!
Kaj pa …
Hvala, ljubček.
Tak priden fant si.
Je vse v redu, bratec?
Ja, vse v redu. Ja.
Mreža, kaj praviš na četrti korak?
Sprejeto. Plavut, na vrsti si.
Opravi svoje.
Lahko improviziram? –Kar.
Improviziraj. Neopazno.
Rojevam!
Je kje zdravnik?
Ali bi lahko kak varnostnik pritekel pomagat?
RIBJE PRESENEČENJE
Ribje presenečenje?
Presenečenje!
Mreža, lahko ojačaš … –Je že.
Pred tabo sem, Volkec.
Dame in gospodje,
vaša moderatorka za nagrade Dobri Samaritan …
Dobro, Plavut, notri smo.
Pozabila sem. Nisem noseča.
Predsednica komisije, guvernerka Diana Lisičnik.
Hvala lepa. Hvala.
Hvala.
Lani je bil naš največji preizkus
meteorit, ki je strmoglavil na mesto.
Meteorit ni naredil le luknje v mestu,
ampak tudi v naših srcih.
Toda celo v tragediji je profesor Marmelada
naredil, kar najbolje zna. Spremenil je naš pogled na stvar.
Po vaši zaslugi, Marmelada,
bo meteorit Krater ljubezni večno služil
kot simbol dobrega,
celo sredi tragedije.
Hitro.
Podnebne spremembe je uspešno obrnil v korist vseh nas.
To gre neverjetno gladko.
Kaj zlomka je pa to?
Zaščitni sistem volka, piranje, kače, psa in tarantele.
ZSVPKPT? –To se ne bi smelo zgoditi.
Kaj? –Pomirite se. Uredila bom.
Zaganjam protokol ZSVPKPT.
Dajmo, kraljica!
Je uspelo? –Še pet minut.
Zdaj pa na odru pozdravite …
Nimamo pet minut.
Profesorja Marmelado!
Radi vas imamo, profesor Marmelada!
Prašič se premika.
Ponavljam, prašič se premika.
Mreža!
Zavesa se bo dvignila! –Ne spusti me.
Poglej nastavitve. –Poskusi prenesti gonilnik.
Znova ga zaženi. –Joj, popravil si ga.
Res? –Ne!
Oj, Larry.
Daj, odpri. Kaj sva rekla o zaklepanju?
O, ne. Plavut, zapletlo se je.
Razumem. Že grem.
Pohitite.
Vklopimo podivjani način.
Izkaži se, ZSVPKPT.
PREGLASITEV
Prosim, ne zdaj.
Volk! –Čakaj. Ne, Piranja!
Ta nagrada je za …
Kot sem rekel …
Ne, ne.
Piranja! Se hecaš? –Oprosti!
Zato bo moj dobrodelni gala
zbral ves denar za mnoge prikrajšane.
Dajmo!
Jezim se, Larry.
Mreža!
Zdaj pa trenutek, ki smo ga čakali.
Oprostite. Je to toaleta?
Desno, na koncu hodnika, gospa.
PREGLASITEV DOKONČANA
To! Hopala!
NISEM TARANTELA
Oh, daj no!
V čast mi je nagraditi profesorja Marmelado
z Zlatim delfinom!
Ne! –Ne!
Ja! Mislim, ja.
Kaj?
Brez panike.
Ostanite mirni.
Gotovo obstaja razlaga.
Ponavljam, brez panike.
Lepo opravljeno.
Zdaj pa se po volčje odkradimo stran.
Besedna igra.
Ne razumem.
Diana, če smem …
Morate razumeti,
da mestu nisem vrnil upanja zato, da bi dobil nagrado.
Dobre stvari sem naredil, ker so mi dale dober občutek.
Tisto, ko me zaščemi od dna do vrha hrbtenice.
Ko moj repek zamiglja.
Kajti
dober občutek je, če delaš dobro.
Ko si dober, te imajo radi.
Volk?
Kaj pa delaš?
Pojdi!
Barabe so!
Aretirajte jih!
Ukradli so Zlatega delfina.
Tega ne morete dokazati.
Moj dojenček!
Na kolena, Barabe, in roke kvišku!
Nikoli! Odhajamo.
Zbogom, naivneži.
Tole je pa zdaj malo čudno.
BARABE BREZ SVOBODE IN HLAČ
Barabe so pogoreli.
Zloglasno peterico so končno prijeli.
Jaz, Tifani Puhec, sem prva na sceni.
Ravno sem ugotovila,
da sem vso kariero posvetila lovu na vas.
Vi ste moj smisel.
Kdo sem brez vas?
Hecam se.
Lepšega trenutka še nisem doživela.
Konec Barab.
Ne! –Roke stran.
Kar prosite, da vas ugriznem.
Volk!
Prof. Marmelada! Ga. guvernerka.
Profesor Marmelada!
Gospa guvernerka! –Eden po eden.
Hej! –Dovolite.
Oprostite, samo čestital bi rad guvernerki.
Pogruntala si nas.
Polni smo jeze in samosovraštva.
Zanikanja. –Ja, tudi to.
Narcisizma. –Ja.
Čustvene praznine. –Potem se strinjava.
Kaj pa dela?
Žal nismo imeli nikoli priložnosti
biti kaj več kot drugorazredni zločinci.
Če bi le obstajal kdo,
ki bi lahko pomagal, da se naša dobrota razcveti.
Nekdo ljubeč, odpuščajoč, kot je na primer …
Ne vem, mati Tereza.
Najbolje, da nas vržete v ječo do konca brezupnega življenja.
Ja, tak je načrt.
Čakaj. Ne!
Noter.
Čakajte!
Prosim?
G. Volk je morda res divja zver.
V bistvu izmeček.
Samo razložiti hočem.
Kar opravi, kolega.
Kako so lahko brezupni, če pa niso imeli priložnosti?
Kaj, če … Kaj, če bi malo eksperimentirali?
Kot veste, bo kmalu na vrsti
moj dobrodelni gala, človekoljubni dogodek leta.
Če lahko vsem na prireditvi dokažem, da so Barabe spremenjeni,
jih boste spustili in jim omogočili nov začetek?
Kaj? Profesor Marmelada.
Ne, ne.
Ne vidite, kaj dela? Na dušo vam piha.
Ampak ideja je moja. –Res je.
Ker si mu jo ti vcepil!
Ga. guvernerka, ne morete jih kar spustiti.
Profesor, ne bom ogrozila varnosti mesta
zavoljo eksperimenta.
Oprostite, ga. guvernerka.
Spomnim se, da je modrec nekoč rekel,
da je vsako smet mogoče reciklirati v nekaj lepega.
Prav. Jaz sem za.
Samo zaradi vas, profesor. –Ne!
Delfina bomo obdržali do gala prireditve,
da ne bo prišlo do nepotrebne skušnjave.
Seveda. Pametno.
Zato ste guvernerka.
Zdaj ko smo zadovoljni … –Jaz nisem.
Jaz, Rupert Marmelada IV., bom Barabe spremenil
v Dobričine!
Tole je tvoje.
Hej!
Ne dobi vsak nove priložnosti.
Izkoristite jo, g. Koderton.
Volk.
Kaj pa delaš? –Kaj? –Ja.
O, to.
Mislil sem, da je očitno.
Dobri bomo postali.
Nič ne razumem.
Sem mu rekel, naj ne pije iz školjke.
So te udarili po glavi?
Kaj? Ne, niso …
Mojega bratranca so s sidrom po glavi.
Samo še v krogih plava.
Ne, klapa. Ne štekate.
Pretvarjali se bomo, da smo dobri.
Samo nekaj dni z Marmelado.
Na prireditev pridemo kot dobričine.
Odidemo brez vsake kazni, z …
Z Zlatim delfinom.
Točno.
Mi vedno dokončamo podvig.
Barabe postanejo Dobričine.
Da lahko ostanejo barabe.
Se razumemo?
Barabe se delajo dobre?
To je skrajno barabinsko. Fantastično.
Volk, genij si.
To bo najbolj sproščena prevara doslej.
Kot počitnice.
Prevaročitnice.
Moja starša sta se tako spoznala.
Krasno. –Vau.
Veliko in nobel.
Glodavec ima pa okus.
Skoraj si želim biti srčkan.
Pravijo, da so izkušnje najboljši učitelj.
Motijo se.
Jaz sem.
Dobro jutro, učenci dobrote.
Pozdravljeni v prvem dnevu preostanka dobrega življenja.
Velikanska rit.
To ni rit.
To je svetilka v obliki meteorita Krater ljubezni.
Moj največji … –Hm, čigava rit je to?
Ponavljam, to ni rit. Hvala.
To je srce.
Torej … –Zakaj ima potem krajce?
Tišina! –Kaj? Srce nima krajcev.
To ni … –Tazadnja! –Ni rit! Ni rit.
Ali on ve, kaj je rit?
Kot sem rekel,
ste na zunaj zlikovci.
Plenilci, sociopati brez kesanja. –Oh, nehaj, še zardel bom.
V vas pa je cvet.
Cvet dobrote. In ko bo zacvetel,
ko boste čutili ščemenje dobrote po vsem telesu,
boste hoteli ta občutek ohraniti.
Potem se trudimo za ščemenje?
Ne navadno ščemenje.
Ščemenje dobrote.
To boste občutili v mojem vrhunskem Sharing laboratoriju.
G. Kača, dal vam bom liziko.
Krasno! Lizika samo zame.
Ne, delite jo.
Zakaj?
V osnovi
gre za to, da potrebe drugih upoštevate pred lastnimi.
O, to pa že ne. –Kača …
No, prav.
Več kot sladko bo,
ker vem, kako zelo jo hočeš.
Podaj mi jo.
Ne!
Nasedel si! –Dovolj! Naučil te bom deliti.
Rad delim. Okusno je.
Totalno se splača.
No, to pa vzbuja strah.
Poskusimo nekaj preprostega.
Dober človek vedno misli na potrebe drugih.
Prihaja krhka stara babica.
G. Piranja, pomagajte babici čez cesto.
Seveda. To ves čas počnem.
Izvolite, gospa.
To bo pa zavozil.
Kaj? Kaj si rekla?
Misliš, da ne morem? –Ne, Piranja.
Mogoče preprostejše?
Glej! Mačka ne more z drevesa.
Preprostejše ne more biti.
Kaj bi vas v tem primeru ugodno zaščemelo?
Če jo pojemo? Zato imam vedno pri sebi dve rezini kruha.
Ne. Hočem, da jo s …
Sklatimo. –Slečemo iz kože. –Sesekljamo.
Spražimo. –Sceframo?
Spravite dol. Hočem, da jo spravite …
Tako očitno je. Spravite jo dol.
Ja, ja.
Pridi, muc muc.
Ta mačka ne funkcionira.
Kaj pa ti je? Še infarkt jo bo.
Bom jaz.
Kaj je zdaj?
Potegnite jo dol!
Ne, ne. Kaj pa delate?
Prav. Smem vprašati, v čem ste dobri?
Krademo? –Ja, to obvladamo.
Ropanje. –Tatvine.
Prevare. –Izsiljevanje.
Davčne utaje. –Vdori.
Goljufije. –Vdori, pravite?
Ja, za to smo specializirani.
Mogoče imam idejo.
Osvobodite prašičke!
SONČNI LABORATORIJI
Tukaj izvajajo preizkuse na živalih.
200.000 nemočnih morskih prašičkov,
ki jih zbadajo sadistični znanstveniki.
Morski prašički?
Kača …
Hočem, da jih rešite. Ampak ta vdor je za dober namen.
Prinesel sem vam bolj prijazna oblačila.
Adijo.
Nihče več nas ne bo spoštoval.
Vsaj udobno je.
Zamotiti moramo znanstvenika.
Plavut, na vrsti si. –Razumem.
Rabimo vrv in kavelj.
To bom jaz. –Kaj? –Ponujaš se?
Nikoli se še nisi ponudil.
Seveda sem se. Ravnokar.
Vrzite me. Dajmo. –Res?
Ja. 99 % sem prepričan, da ti bo uspelo.
Okej. –Pa dajmo.
Ojla, sinko. –Oči?
Vem, da imaš pomembno delo,
ampak upam, da imaš za fotra še vedno čas.
Tako, mladič. –96 %.
Vedno boš moj zlati fant.
Mogoče 90 %.
Celo življenje že čakam na ta trenutek.
Prav. Teci in ujemi. –Au! Ne vem.
O, fant. Hvala, oči!
Petdeset? Kateri dan je?
Kdo sem?
Prašički so zaprti za meter debelimi jeklenimi vrati.
Noter moramo skozi zračnik.
Bom jaz. Opla.
Oj le naprej … –Kako je razposajen.
Je meditiral?
Dokler je prašičkov kaj …
Napad kače.
Glejte! Profesor Marmelada. –Tako je.
Jaz sem. Pomoč je tu.
Imejte na očeh ta vrata.
Kača. Daj, odpri.
Pomiri se. Vrata so zapletena.
Si resen?
Kaj pa počneš?
Rešiti jih moramo, ne pojesti.
Šli so na lepši svet.
Dovolj imam.
Izpljuni jih.
Hočete nočete, rešeni boste.
Rešujemo vas, bučki kosmati.
Ne ta vrata. Druga vrata.
Hej, hej.
Vsak hip.
SVOBODA PRAŠIČKOM
Ni tako, kot izgleda.
S SLABEGA NA SLABŠE
"Vdor, vlom, zmešnjava,
napad s smrtonosnim plazilcem"?
Kot da ubogi glodavci še niso dovolj prestali.
Ne, Diana. Prosim.
Oprostite, profesor. Kapetanko bom poklicala.
Prosim, no. –Eksperimenta je konec.
Eksperimenti trajajo. –Nisi mogel iz svoje kože?
Hipna slabost. Kaj moremo. –V zaporu boš že videl.
Klapa! Kaj bomo zdaj?
V napad z očarljivostjo.
Aha, kot samo on zna.
Ga. guvernerka. Diana.
Nikar ne šarmiraj, Volk.
Saj razumem. Misliš, da sem baraba.
Da hočem z manipulacijo na prostost.
Spremenili smo se.
Cvet dobrote se je povsod razpasel.
Se res ne naveličaš laži?
Ne.
Mislim … Piksna. To je bilo testno vprašanje, ne?
Dala sem ti priložnost.
Možnost, da svetu pokažeš,
da si nekaj več kot stereotip,
ampak ti si naduta šleva, ki tega ne izkoristi.
Šleva? Jaz šleva?
Se poznava?
Vedno sem zlikovec.
Že vnaprej kriv. Tudi če se čudežno spremenimo,
kdo nam bo verjel?
Ampak ti ne veš nič o tem
v tvojem perfektnem spedenanem svetu.
A tako?
Čakaj, kaj je … Kako si …?
Volk in lisica si nista tako različna.
Mogoče ti bodo verjeli, mogoče ne.
Ampak ni važno.
Ne delaj tega zanje, ampak zase.
Zdaj lahko napišeš svojo zgodbo
in ustvariš boljše življenje zase in zanje.
Kaj pa lahko izgubiš? –Ne vem. Dostojanstvo?
Ja, za to je že prepozno.
Če verjameš ali ne, držim pesti zate.
Ne boš klicala kapetanke?
Se vidiva na prireditvi.
Slabo sva začela.
Ime mi je Volk.
Ja.
Vsi me na prvi pogled tako ocenijo.
Ne, ne.
Že v redu. Nič ti nočem.
Vem, da se bojiš. Tudi jaz bi se bal.
Daj mi priložnost.
V resnici imava veliko skupnega.
Nikomur ne povej,
ampak rad imam praskanje za ušesi.
Tukajle.
To je najboljše.
Pridi, mucka.
Ja, pridna mucka.
Pridna mucka. –Volk.
Rešil si jo?
Ja.
Ja, deluje.
Ste to posneli?
Ja, in začenjaš jim biti všeč.
To! –V redu.
Mogoče dovolj, da prepričamo goste prireditve.
Tako se dela. –Bravo.
Uspelo nam je!
Volk?
Res si naredil pomemben korak.
Začenjaš razumeti. –Res?
Hvala.
Resno mislim. Na daleč se vidi.
Škoda, da nosiš s sabo toliko prtljage.
Kakšne prt … Mislite druščino?
Kaj mislite s tem? –Potencial imaš, Volk.
Enkrat boš moral izbrati med prijatelji
in poštenostjo.
Si še pokonci?
Si pripeljal mačko? –Ja.
Hranim jo za pozneje. Zakaj?
Malo me je skrbelo,
ker si postal nekam …
Kaj?
Pač, priliznjen. Z Marmelado se pajdašiš.
Z repom migaš in vse to.
Ja, mora biti prepričljivo.
Ja, menda res.
Samo da gre po načrtu.
Saj je tak načrt, kajne?
Kača, kolega, kdo si je izmislil načrt?
Ti. –Potem se ga jaz najbolj držim, ni res?
Ja, v redu. Prav. To je razumljivo.
O spremembah pa bi me obvestil, kajne?
Častna beseda.
Bodi baraba …
Ali pa pojdi spat.
Ej, Kača. –Ja?
Se kdaj vprašaš, kako bi bilo?
Če bi nas imeli radi, namesto da se nas bojijo?
Ali kdaj razmišljaš o tem?
Imeli radi?
Pa kaj še.
Ne zapravljam časa s prazno domišljijo.
Komaj čakam, da bo spet po starem.
Ja, spet po starem.
AKCIJSKE NOVICE
POSEBNO POROČILO
Kaj dogaja!
Profesor Marmelada bo vsak hip nastopil na Dobrodelnem gala.
Legendarni meteorit Krater ljubezni
bo prvikrat razstavljen.
Vsi pa nestrpno pričakujejo Barabe.
Prisrčni video reševanja mucke
jim je čez noč prinesel viralno slavo.
Klapa, to je veliki trenutek.
Zlati delfin je v kovčku iz titana,
zaklenjenem z naključno petmestno kodo.
Koda je varno spravljena v aktovki,
priklenjeni na kapetanko.
Ona pa se ne heca.
Koda je dostopna samo z njenim prstnim odtisom.
To prepustite meni.
Kača dobi kodo, Plavut podtakne lažnega Delfina.
To mi je všeč.
Ostali pa nastavimo motilce omrežja.
Tako vdrem v električno omrežje.
Na koncu nazdravimo profesorju.
Bla bla, čvek čvek.
Ko rečem "Marmelada", ugasnejo luči.
Točno štiri sekunde imamo za izvedbo.
Stara dobra zamenjava.
Kapetanka Marmeladi izroči lažnega Delfina.
Nas pomilostijo.
Aplavz, izhod na desni.
Ko ugotovijo, kaj se je zgodilo …
Zbogom, naivneži!
Se že vozimo v sončni zahod, za vedno slavni.
Lepo.
Moram priznati, da si pravi umetnik.
No, Dobričine, čas je.
Srečno.
Nocoj bodo vsi gledali vas, ne mene.
Prijatelji, to so Dobričine.
To je drugače.
Je potegavščina? –Kaj je ta zvok?
Kot kričanje, samo brez strahu.
Dobro, družba. Med ljudi.
Čas za zločine.
Poletiva na Luno, igrajva se med zvezdami.
Da vidim, kaj pomlad je na Jupitru, na Marsu.
Okej, lažni Delfin.
Tukaj.
G. Plavut!
Morski psi res že na miljo zavohajo kri?
Kaj? Ne, to bi bilo čudaško.
G. Volk! –Oho! –Kakšna čast.
Jaz sem počaščen.
Kakšen krasen video. Se lahko slikava, za otroke?
Dovolita, da grem …
Moram … Takoj pridem.
Volk, kaj naklepaš?
Pri takih kriminalcih
moraš biti prekanjen, skrit, neviden.
Takoj ko postanejo nepazljivi …
Bum!
Zapreš past.
Vedno en korak pred njimi.
Zaslužim si tonik.
Pa v nobel kozarec nalij.
Lepo.
O, ne.
Hej.
Tako, ja. Kar boj se.
Ne, ne.
Glejte me,
kaj tu vidite?
Sem res zloben jaz?
Ker 'mam tak obraz.
Hej, hej, hej.
Menite, da me poznate.
Na pogled sem strašen, a to je vaša zmota.
Hočem sam' da veste, da videz res ni vse.
URADNA KODA
Kdor me pozna, ta ve, da dobro 'mam srce.
Mi nismo barabe.
G. Volk.
Diana … Kakšno presenečenje.
Skoraj bi pomislila, da se me izogibaš.
Izogibam? Čemu neki?
Okej.
Moram pa reči, da sem malo razočarana.
Upala sem, da me boš prosil za ples.
Zaplešite.
Ta dobri smo tukaj zdaj, a se vam dogaja kaj?
Ta dobri smo tukaj zdaj, mi, dobričine.
Ta dobri smo tukaj zdaj, a se vam dogaja kaj?
Ta dobri smo tukaj zdaj, mi, dobričine.
Dajmo!
Aha. Izgubil si ovčjo kožo.
Ja. Čas je bil, da se počutim dobro v lastnem krznu.
Všeč mi je tvoj novi jaz.
Sva že dva.
Tukaj smo, da se zabavamo
in skupaj ritmu prepustimo.
Ko me na cesti srečate,
ne glejte me sumničavo.
Dajte mi priložnost,
sprostite se in plešite.
Odprite dežnike, ker denar kar dežuje.
In to zaradi … Ne morem verjeti.
Zaradi Barab!
A se vam dogaja kaj? Ta dobri smo tukaj zdaj.
Mi, dobričine.
Ta dobri smo tukaj zdaj.
A se vam dogaja kaj? Ta dobri smo tukaj zdaj.
Mi, dobričine.
Kakšen občutek je,
ko se te za spremembo ne bojijo?
Občutek je … dober.
Zelo dober.
Diana …
Tebi pripada.
Ena, dve, tri.
Mi, dobričine. Ta dobri smo tukaj zdaj.
A se vam dogaja kaj? Ta dobri smo tukaj zdaj.
Mi, dobričine.
Hvala. Hvala, g. Volk.
Nocoj zbrani denar bo jutri dostavljen
šolam, bolnišnicam in drugim ustanovam po mestu.
Ta trenutek želim izkoristiti, da omenim
našega dobrotnika, ki nas je spreobrnil.
Naš genialni mentor …
Daj. –Pritisni.
Nihče drug kot profesor …
Volk! Daj. –Profesor …
Profesor Marmelada!
Kapetanka, smem jaz?
To ni po načrtu.
Kaj se dogaja? –Po svoje dela.
Dogovor je dogovor.
Na osnovi mojih pooblastil
z veseljem izjavljam, da so Barabe povsem pomilo …
Kako čudno. –Meteorit je izginil!
Ukradli so ga.
Kapetanka.
Volk.
Saj ne mislite, da smo mi to naredili.
Zbogom, naivneži.
Tecite!
Primite jih!
Izvoli.
Kaj delaš? –Vse vračam.
Oprostite.
Kaj se je zgodilo?
Nisem mogel. –Kako nisi mogel?
Pač … –Ne. Jaz ne bežim.
To ni moj stil.
Piranja, ne naredi nič norega.
Norost je moj edinstveni prispevek.
To je napaka. Nismo bili mi.
Vem, da to vedno rečemo. Ampak tokrat je res.
BARABE ARETIRANI
Ne slišim. Krivi ste. –Govorite z Marmelado.
Res smo dobri. Povedal vam bo.
Profesor …
Novice: ne bodo se spremenili.
Knjigo vedno sodite po platnicah.
Vsi stereotipi so potrjeni.
Nehajte, no. Naj jaz govorim z njimi.
Gotovo je bil nesporazum.
Profesor Marmelada.
Pet minut vam dam. Nobenih pogajanj.
Morate nam pomagati. Povejte jim, da nismo bili mi.
Že v redu. Seveda nisi bil ti. Kako le?
Ko si pa tako priden fant.
Kako priden fant si.
Ščemenje po hrbtenici. Repek, ki pomiga.
Aretirajte jih! –Kaj, če bi malo eksperimentirali?
Kot veste, bo moja gala prireditev …
Legendarni meteorit Krater ljubezni
bo prvikrat razstavljen.
Nocoj bodo vse oči uprte v vas.
Tak …
Priden fant.
Ti.
Ves čas si bil ti.
Kaj pa govoriš, Volk?
Starka, Zlati delfin, urjenje dobrote.
Da bi nas spravil sem,
da bi vzel meteorit in bi okrivili nas.
Kakšna starka?
Zakaj bi morski prašiček hotel meteorit?
Klapa? Straši me.
Čakaj, kaj?
Kaj se dogaja? Obrnite me.
No, končno si poštekal.
Kaj? –Ukradel si meteorit?
Ni samo meteorit.
Sem rekel, da je rit.
Ni rit!
Neskončni vir energije je.
Ko je padel,
so odkrili, da oddaja elektromagnetno frekvenco,
ki ni podobna ničemur na Zemlji.
Njegovo moč bom izkoristil
za največji rop, kar jih je svet kdaj videl.
Zakaj ga nisi že pojedel? –Ja. –Zakaj mi?
Ker ste idealne tarče.
Kdo si pod besedo "baraba" predstavlja
ljubkega, prisrčnega morskega prašička?
Nihče. Na vas pomislijo.
In vedno bo tako. –Prav. V redu.
To si nam ti podtaknil.
Eh, no.
Bodimo odkriti. Podtaknila vam je evolucija.
Volkec pa je zadal zmagovalni udarec.
V vsako mojo past si se ujel.
Začelo se je, ko si rešil nemočno starko.
Volk. Kaj pa govori?
Ups.
Sem preveč povedal?
No ja, kaže, da je strašni volk
spet šel pujsku na limanice.
Ti podgana glodavska!
Ubil te bom, me slišiš?
Na pomoč! –Mrtev si!
Mrtev si! –Na pomoč! Zlobni volk me napada.
Zdaj si pa za vedno oplel, Volk!
Profesor, kako mislite, da je Barabam uspelo
ukrasti meteorit vsem pred očmi?
Rekel bi, da so morda že prej ustvarili
zapleten sistem predorov in skrivnih vrat,
ki so jih sprožili od daleč, da so prestavili meteorit.
Kako naj vem? –Seveda.
Neuravnovešeni zločinci so. Jaz pa ne.
ZEMLJEVID
Vse vračam.
Ne morem verjeti, da nas je mali glodavec pretental.
Ja, glodavec nas je pretental.
Ampak ne majhen. –Kaj?
Mi bi morali pretentati Marmelado.
Očitno pa nas je Volk ukanil.
Zveni znano, Volk? –Zakaj to misliš?
Mogoče zato, ker si sabotiral
največji rop našega življenja?
Pojasnilo nam dolguješ, kolega.
V redu. Prav imaš. Takole je bilo.
V muzeju sem starki poskušal ukrasti torbico.
Klasični prijem.
"Poskušal"?
Od kdaj poskušaš ukrasti, ne da bi samo ukradel?
Poskušal sem ukrasti torbico, starka je padla
in pomagal sem ji. –Kaj? –Malo sem ji pomagal.
In jo potem okradel? –Ne.
Starko sem rešil, objela me je, moj rep je pomigal,
tega nisem razumel, ampak občutek je bil pač …
Dober.
In potem si ukradel torbico? –Ne!
Prašiča sem slišal reči, da se nas znebi.
Čakaj. Nas kot nas?
Nisem verjel, da boš to res naredil.
Ej, no.
Nikoli ne bi … Hotel sem …
Hotel sem boljše življenje za nas.
Perfektno življenje smo imeli, dokler nam ga nisi uničil.
Nisem ga.
Na gala prireditvi ste gotovo začutili.
Vse ploskanje, pozdravljanje.
Nismo bili strašni zločinci. Radi so nas imeli.
Aja? Zakaj so nas potem zaprli
zaradi tujega zločina?
Veste, kaj?
Marmeladi priznam, da svet vidi v pravi luči.
Kraj, kjer so nekateri strašni, drugi pa prestrašeni.
Aja? Dovolj imam tega, da sem strašen
in da sem izobčenec.
Mogoče nočem biti … –Kaj? Baraba?
Nočeš biti več baraba, kaj?
Kar reci, Volk.
Se mi je zdelo.
Pa mi? Tvoji dolgoletni prijatelji?
Te oviramo? –Ja, mogoče pa res.
Vzemi nazaj. –Kača!
Vzemi nazaj! Opraviči se!
Hej, hej!
V zaporu se ne tepemo.
Njemu povej.
Kaj?
Čakaj? Samo malo.
Diana? –Kako znaš tako brcati in udarjati?
Čakaj, ti si Škrlatna šapa?
ŠKRLATNA ŠAPA
Kraljica prevare, vsestranska akrobatka,
je dvakrat ukradla Zumpango diamant. Enkrat za dobiček, drugič za hec.
Nikoli prepoznana, nikoli aretirana.
Še vedno sem najboljša baraba na svetu.
Vsaj včasih sem bila.
Ne, še vedno sem najboljša.
Preprosto kot voziti ukradeno kolo.
Tule imaš malo …
Hej, zakaj si nas rešila?
Vedela sem, da nekaj ni v redu.
Malo sem raziskala. Tisti meteor …
Vem.
Nekakšna kozmična mega super antena.
Ja. Če ga povežemo z ioniziranimi kristali,
ustvari ogromno psihokinetično polje.
Ojej, sem te prekinila? Si to hotel reči?
Nekaj bolj strokovnega, ampak razumeš bistvo.
Marmelado je treba ustaviti, ampak ne morem sama.
Njegov brlog poznaš bolje od vseh. –Računaj na nas.
Kajne, klapa?
"Mi" ne obstajamo.
Med nami je konec, Volk.
Opravili smo. Basta.
Ker sva se malce sprla?
Daj no, to pač počnemo.
Ti serviraš, jaz odbijem. To je najina igra.
Tokrat ne.
Piranja?
Mreža?
Oprosti, Volkec.
Plavut …
Hej.
Klapa?
Veš, zakaj sovražim rojstne dneve?
A?
Ko odrasteš kot kača, nihče ne pride na tvojo zabavo.
Rojstni dnevi me vedno spomnijo, da me imajo
le za strašno pošast in pridaniča.
Ja.
Potem pa dobim enega prijatelja,
edinega, ki sem mu zaupal,
pa me zabode v hrbet.
Dajmo, klapa. Gremo.
Taka je resnična baraba.
Pozabavajmo se.
HITRA PRESTAVA
HIŠNI LJUBLJENČKI
Hej.
Si v redu?
Ne, nisem v redu.
Niti najmanj.
Zapustil sem edine prijatelje …
Kaj sploh počnem?
Vem, da ni enostavno
pustiti vse za seboj.
Kaj res? –Ja.
Bila sem najboljša tatica na svetu.
Hitra, neustrašna, iznajdljiva.
Samo še ena trofeja mi je manjkala.
Zlati delfin.
Pa si se ga lotila.
Nisem se ga samo lotila.
Imela sem ga.
In dober načrt za pobeg.
Ampak …
Na koncu sem videla samo zvito lisico, za kakršno so me imeli.
Vse se je spremenilo.
Namesto da ljudem škodujem, jim zdaj pomagam.
Sem pa še vedno jaz.
Jaz, toda na pravi strani.
Prav delaš.
Če so res pravi prijatelji,
bodo nekoč razumeli.
Pojdiva zdaj noter.
Izgledaš, kot da si ravno ušel iz zapora.
Morski prašički?
Marmelada!
Greva.
To je torej skrivališče velike Škrlatne šape.
Malica?
Čudna izbira, ampak delaj po svoje.
Identiteta potrjena. –Kaj?
Dobrodošla, Diana.
Vau!
Sveta marička!
Lepo je biti doma.
Se hecaš?
Laserski merek?
Motilnik radarjev XM 2400! Fantastično!
V bistvu imam raje starejši model.
Se pač ne strinjava.
Tole je tudi lepo.
Ja, to je spajkalka.
Ni v tvoji barvi.
Že prav.
Marmelada, kaj naklepaš, ti čudak kosmati?
Pregled nad mestom rabiva.
Poglejmo, ali lahko vdreva v nadzorni satelit vlade.
Guvernerka si. Prosi za dostop.
Ah, birokracija.
Brez dvoma se dogajajo sumljive aktivnosti.
To so sledi morskih prašičkov.
Kaže, da jih Marmelada nadzira.
Ampak s kakšnim namenom?
Ni očitnih tarč.
ZEMLJEVID GALA PRIREDITVE
Ker so tarče v gibanju.
Njegov dobrodelni gala.
Ukradel bo denar. Zbran v njegovem imenu?
Največji rop, kar jih je svet kdaj videl.
Milijarda dolarjev v tovornjakih
za dobrodelne ustanove po mestu.
Prekiniva komunikacijo
z vojsko prašičkov.
Če ni signala …
Ni ropa.
Ukrasti morava meteorit.
To je bilo prisrčno.
V redu. –Ja, tole.
Bodi odrasla, zdaj gre zares.
Tega jaz ne bi vzel. Hlače ti strga.
Pa nosi čiste spodnjice. Za vsak primer.
Kaj …
Moj avto si ukradla?
Spoštovanje.
Pa dajva.
Ne! –Kaj?
Vse naše reči?
O, ne. –Kje je vse?
Ne, ne! –Vse naše reči.
Ni jih več! –Moje preobleke!
Kje so moje reči?
Volk je naš plen oddal!
Pošteno smo ga ukradli.
Zdaj razumem, kako je, če ti nekaj ukradejo.
Ni mi všeč.
Res mi ni všeč!
Nimamo hrane. Nimamo denarja, da bi jo kupili.
Ni hrane, da bi jo prodali.
Mi …
V redu! Prav.
Na, vzemi.
Zdaj pa se nehaj cmeriti.
Kača, kaj si naredil?
Kaj? Prijatelj je bil žalosten.
Razvedril sem ga.
Ti …
Nekaj dobrega si naredil. Zame.
Ne bodi smešen.
Samo tvoje potrebe sem upošteval.
Ja. Dober si bil. –Ni res.
Samo žrtvoval sem se, da bi bil Plavut srečen.
To je definicija dobrote.
Kača!
Ti! Najhujši med nami!
Najbolj sebičen. –Kljubovalen.
Grozen. –Pretkan.
Nepošten. –Neobčutljiv.
Manipulativen. –Kačji.
Smrdljiv. –In kaj hočeš povedati?
Mislim, da ima Volk prav.
Mogoče smo lahko več kot strašni zločinci.
Vau.
Je to "mahanje z repom"?
Mahamo!
Ne! Ne.
Vedno bomo barabe.
Hitreje, moji prašički.
OTROŠKA BOLNIŠNICA
ŠOLA
HVALA
Ko ukradeva meteorit, ga odneseva policiji.
In vse bo oproščeno.
Ne vem za "vse", je pa začetek.
NEVARNOST
To je pa čudno.
Zakaj bi Marmelada pustil delfina nezavarovanega?
Mogoče je past.
Mogoče … –Čakaj!
Ja, past je bila.
Glej, no, glej.
Moj genialni učenec.
Pa guvernerko si pripeljal.
Oziroma Škrlatno šapo.
Kako bistra preobleka za Zumpango diamant.
Skrit vsem na očeh.
Saj nisi resen.
Sentimentalna sem.
Vedno si imela odličen slog.
Pa si se vseeno ujela v mojo past.
Kako si vedel, da bova tukaj?
Namig sem dobil od prijatelja.
Hej, kolega. Kako kaj?
Kača.
Kaj naj rečem? Ujela sva se.
Ja? Kako je, ko delaš za svojo najljubšo hrano?
Ljubosumen si, da ne boš zraven pri ropu stoletja.
Vse je vključeno.
Izdaja, meteor, nadzor uma.
Si lahko nadenem?
Seveda, partner. –Lepo.
Zločin brez napora.
Kaj pa vse tisto o cvetu dobrote?
Je bila to laž?
Bolj ali manj.
Nikoli mi ni bilo mar za "dobro",
ampak le za tisto, kar je dobro zame.
Recimo milijarda dolarjev.
Zaščemelo me je.
Bodi baraba …
Ali pojdi spat.
Crkljivec. Pokončaj ju.
Strupeni plin? Ne vdihuj.
Čakaj malo.
To ni strupeni plin.
Pardon!
Presenečenje!
Kaj?
Ne morem verjeti, da ste vi. –Prav si imel, Volkec.
Začutili smo mahanje. –In ščemenje.
Dobro je, kajne? –O, ja.
To je zelo ganljivo, a lahko kasneje?
Kot da imam plesalce v plavuti.
Daj.
Vrtljiva rezila! –Ja. Saj res.
Pardon. Že imam.
Klapa …
Kako sem vas vesel.
Zdaj pa pokvarimo pujsku načrte.
Igre je konec, prašiček.
S tem meteoritom bomo lahko počeli zločine,
o katerih so ljudje le sanjali.
Ni slabo za ritno skalo.
Še enkrat povem, ni …
Brez skrbi, samo ropamo.
Ne, ne!
Pridi, muc muc.
Ja! –To!
Uspelo nam je!
Nesimo to kapetanki in si operimo ime.
Čudno. Navadno se izogibamo policije.
Hej, si siguren, da smo ustavili rop?
Ja. –Kar mirno.
Marmelada jih ne nadzira brez meteorita.
Kdo potem vozi tovornjake?
Meteorit!
Še vedno oddaja.
Dobrodelni denar.
Sprememba načrta.
Lahko sesujemo krmilni sistem tovornjaka?
Potrebujemo magnetizirani navzkrižni prestreznik.
Misliš tole?
Vedno bolj kul je!
O, ja!
O, ne.
Ločiti se moramo.
Mreža, punce skupaj?
Ja. –Se vidimo, fantje.
Šel bi s puncami.
Si zavarovan? –Ja, zakaj?
To je … Hej.
To je moj avto.
Sveže ribe!
Zbogom, naivneži.
PREUSMERJANJE …
To!
Kje si se tega naučila?
Naravni dar imam.
Večinoma na YouTubu.
Lepo. –Se vidimo na policiji.
Ne zamujaj.
Kaj pravite, dostavimo ritno skalo kapetanki?
Ne, ne!
To je moj ukradeni denar.
Čemu služiš, če ne moreš predvideti naslednje poteze?
Sem jaz kriv? –Ja.
Kapetanka. –Upam, da bo to dobro.
Verjemite. Tega nočete zamuditi.
Glejte!
Gromska strela.
Je to mogoče?
Barabe vračajo meteorit?
Mogoče je to zgodba, ki nas vse pogreje pri srcu.
Ja! –To!
Nam bodo priredili zabavo?
Ja. Z ognjemetom in torto.
Tega ne moremo brez njega.
Mogoče je res čemernež.
Ampak je naš čemernež.
Ja.
Volk!
Zdaj vidim, zakaj so te prijatelji zapustili.
Nimam prijateljev!
Kača!
Volk?
Kača, vrni se.
Rabimo te!
Ti pa nas!
Spet jemljete to osebno.
Zadnjo priložnost vam dam, da vrnete meteorit.
Sicer boš kaj, Smrček?
Tole.
Kaj za …
Ljubko druščino imamo. –Na plin!
Vau.
Mogoče mu ne bi smel reči Smrček.
Ko sem se zjutraj zbudil, nisem tega pričakoval.
Vau.
Daj, no.
Zdaj se pa malo umiri.
Nikoli ga ne boš dobil. Predobro vozi.
Prav imaš.
Mogoče bi bilo bolje
izkoristiti njegovo največjo šibkost.
Točno tako.
Čakaj.
Ne!
Hej!
Čakaj malo.
Prav, zmagal si.
Vzemi vesoljsko skalo.
Priden, Volk.
Prevzemi volan.
Ne tako hitro. Najprej ga dvigni.
Sicer bom uporabil tole.
Daj, no.
Ubogaj, sicer boš izgubil skalo.
Če že vztrajaš. Crkljivec.
Ga hočeš?
Tvoj je.
Kača!
Ne, ne! –Kača!
O, ne!
Noro je, ampak skočili bomo.
Noro? Končno se razumeva.
Uspelo nam bo.
Vrnil si se.
Kača …
Moral bi ti priznati.
Če bi izvedel, da hočem biti dober, sem se bal …
Da bom kreten in te bom zapustil?
Ja.
Bistvo je, da …
Tudi jaz imam rad tebe.
To je tako lepo.
Ali razumeta, kako lepo je to?
Še jokal bom.
Vem.
Bedno, kajne?
Dajte no.
Kdo pravi, da je to konec?
Ne! Crkljivec. Zgubljamo višino.
Zgubljamo višino. Padamo.
Kaj je bilo? Smo eksplodirali?
So to nebesa?
To je to. –Hej!
Tokrat mi ne boste ušli.
Čakajte, kapetanka.
Guvernerka Lisičnik?
Ne delajte tega.
Niso ukradli meteorita. Vračali so ga.
Kako to veste?
Razen če …
Razen če sodelujete z znanimi zločinci.
No …
V bistvu …
Čas je, da nekaj priznam.
V resnici sem …
Sem … –Prepričana v vaš prav. Pomagam.
Ja, vemo.
Ne bomo več bežali. –Ja.
Ja. –Aha.
Kapetanka, naredite, kar morate.
Kaj?
Predajate se?
Nismo ukradli meteorita, smo pa veliko kradli.
Čas je, da prevzamemo odgovornost
in začnemo znova.
Odpeljite nas.
Resno?
Uspelo vam je.
To je vaš trenutek. Uživajte.
Morala bi imeti govor.
Kajne?
Pri šestih letih
sem hotela igrati pikolo.
Pa so bili moji prsti preveč močni
za ta krhki instrument.
Takrat sem odkrila kazenski pregon.
Ponosna sem nate, Volk.
Veš, lisica in volk si nista tako različna.
Dobro ti gre, guvernerka.
Saga o Barabah se je torej
preprosto in zadovoljivo končala.
A kaj neki se je zgodilo z meteoritom?
Crkljivec! Hitreje!
Profesor Marmelada je!
Vrača meteorit!
NE DOBRE BARABE ZNOVA ARETIRANE
Ja. Ja.
Vračam ga.
Točno to delam.
Ne iščite več.
Vaš junak je tukaj.
Profesor, komentar?
Poskušal sem jim pomagati.
Na koncu pa ista zgodba.
Barabe slabi. Dobričine dobri.
Tako res. Tako modro.
Za dobro mesta
sem hotel meteorit vrniti
na varno v moje poslopje.
Mu bo to res uspelo?
Hvala. Zelo ste prijazni.
Zaploskajte mi!
Samo malo.
To ni meteorit.
Svetilka je.
Kaj?
Kača, kaj si naredil?
Prijatelj je bil žalosten, razvedril sem ga.
Volk je imel prav.
Morda smo lahko več kot strašni zločinci.
Jaz sem baraba, ti si baraba.
Bodiva barabi skupaj.
Zmenjeno.
Lahko poskusim? –Seveda, partner.
Brez skrbi, samo ropamo.
SVETILKA
Ne, ne!
METEORIT
HITRA PRESTAVA
Če je to svetilka, kje je …
Stara dobra zamenjava.
Rit je.
Čakajte.
To je Zumpango diamant!
Ampak ukradel ga je …
Škrlatna šapa!
Jaz? Ne, ne.
Ojej.
Šokanten zaplet. –Strašna napaka.
Zloglasni bandit, znan kot Škrlatna šapa,
je nihče drug kot profesor Marmelada.
Nisem Škrlatna šapa.
Ona je Škrlatna šapa.
Ona je Šapa!
Jaz sem cvet dobrote! Ne!
Priden plazilec.
To sem imel v mislih. –Ja.
Nekdo je moral uničiti ta meteorit.
Nevaren je bil.
Dobro si naredil, Kačica.
Dobro? Genialno je bilo.
Ne le, da sem prevaral prašiča,
še priznal si, kako me imaš rad.
Pa ja.
Samo nekaj me zanima.
Aja? Kaj pa, Volk?
Kdo misliš, da je dal liziko v hladilnik?
Čakaj.
Ti …
Ne. –Vedel sem, da si dober.
Ne!
Vsi smo dobri.
Dobri smo. –Ja.
BARABE
SAM ROCKWELL VOLK
MARC MARON KAČA
AWKWAFINA TARANTELA
CRAIG ROBINSON PLAVUT
ANTHONY RAMOS PIRANJA
RICHARD AYOADE PROFESOR MARMELADA
ZAZIE BEETZ JE IGRALA DIANO LISIČNIK
ŠKRLATNA ŠAPA
ALEX BORSTEIN KAPETANKA
LILLY SINGH TIFANI PUHEC
Okej.
Zamisli si, da imaš rojstni dan.
Saj ga imam. –Ja, vem.
LETO KASNEJE KAZEN SKRAJŠANA
Srečava duha iz steklenice.
Kako mu je ime? –Duhu?
Ja, da vem, s kom govorim.
Ne vem. "Duh". "Dušan".
Ponudi ti tri želje.
Zakaj tri?
Standard pač. Kaj si zaželiš?
Srečno, klapa.
Izberem nič.
Nič?
Daj no, rojstni dan imaš.
Prav, no. Zakaj rabim želje?
Svobodo imam.
Hej! –Fanta!
Dobro izgledata!
Imam prijatelje.
Kožo, ki mi jo pol mlajši plazilci zavidajo.
Pol mlajši niti ne, res pa dobro izgledaš.
Ravno si se levil.
Res je.
Tudi lepo dišiš.
Sijem, krasotec sem.
Kaj bomo zdaj?
Ukradli avto? –Piranja.
Hecam se.
Šala je bila.
Veš, Volk, mogoče bi si zaželel prevoz.
Ja? Čira-čara.
Lepo.
Hoj, klapa. Gremo delat?
Hej! Ooo.
Oj, ti.
Ja, pridi sem. Malo bližje.
Bližje, sem rekel.
Zdaj, ko smo se bolje spoznali,
nismo več tako strašni, ne?
Mreža, zaženi.
Prevod: Nika Erwin
Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Partis