- I tidigare avsnitt... - Han har undrat vem hans mor är...
- ...hela livet. - Du är min son.
När han väl träffar henne så dör hon?
En domedagsgrop.
Den förtär varelser och utplånar dem ur det kollektiva medvetandet.
Vill du undanhålla det här för Landon?
Han ska inte behöva veta hur det känns.
Varför hatar du mig så mycket?
Det är sättet du behandlar Josie på. Hon lägger all sin energi på dig.
Hon kommer aldrig rasera din värld, så jag ska göra det åt henne.
MG? MG!
- Vad hände? - Han ville inte ha mig längre.
- Jag är en vampyr. - Du är en demon!
Han gjorde rätt i att vara rädd för mig.
Ni måste se det här...
Vi har undrat om han är övernaturlig.
Vi har fått svar. Känner du till legenden om Fågel Fenix?
Är vi överens?
Du ger mig det jag vill ha till varje pris.
Jag behöver nån indikation på att du samtycker.
Annars drar jag tillbaka mitt generösa erbjudande -
- och kastar i dig här och nu.
Tänker du göra det?
Jag behöver en omärkt bil för att förflytta en tillgång.
- Det är högprioriterat. - Uppfattat. Destination?
Mystic Falls, Virginia. Salvatore School.
Vakna, Hope!
Herregud! Landon, gick det bra?
Jag var nyligen död, så jag tillfrisknar nog.
- Vad hände? - Du drömde en mardröm.
Sen skrek du och en magisk våg träffade mig.
Nu har jag måleriredskap där ingen borde ha dem.
- Kan vi talas vid, dr Saltzman? - Ja, naturligtvis.
Jag läser just om Fenix. Slå dig ner.
Jag skulle dö för att få veta mer... Ursäkta ordvitsen.
- Men jag ville prata om... - MG. Är han fortfarande konstig?
När Emma är klar med Raf så ska hon prata med MG och dig.
Om du vill bearbeta att han... dödade dig.
Dr Saltzman, jag är bara glad att veta vad jag är för nåt.
Och att jag hör hemma på den här skolan.
Du har... lite...
Det var det som jag ville prata med er om.
- Färg? - Hope.
- Vad är det som är på tok? - Inget. Jag mår bra.
Landon berättade om incidenten.
Borde inte pojkvänner ha tystnadsplikt?
- Han är bara orolig för dig. - Det behöver han inte vara.
Säkert? Du uppvisar tecken på stress. Ångest.
Jag tror att du bearbetar traumat av att ha sett Landon död.
Jag har varit med om värre saker.
- Med din familjehistoria... - Jag sa ju att jag mår bra!
Okej, jag kanske behöver avreagera mig lite.
Jag ska gå ut i skogen och varga av mig.
Pappa, jag behöver dig.
De lossar inte lastbilarna utan din underskrift.
Bord, stolar, blommor... heliumtank? Vem har beställt allt det här?
- Du, för ett par månader sen. - Varför?
Jag har nyheter. Många av er, liksom jag, kan ha glömt bort -
- att vi ska stå värd för årets Miss Mystic Falls.
Jag vet, men rotationsschemat är skrivet i sten.
Så låt oss bibehålla vår image som en normal skola -
- för de rika och hemska.
Som vanligt så måste allt som är det minsta förtrollat -
- eller vampyr-, varg- och häxrelaterat -
- gömmas undan och låsas in.
Och nu över till era göromål.
Vi delar upp oss i lag...
- Var ska de här vara, Hope? - Var som helst förutom med fåglarna.
Korparna och finkarna går bra, men råttorna gör ugglorna galna.
Jag har funderat på varför du betett dig så märkligt åt.
Plötsligt är alla psykologer här.
Nej, jag tror att du har kalla fötter.
- Angående vad? - Oss.
Vi har äntligen en stabil relation baserad på ärlighet och öppenhet.
Jag är oförstörbar, du är... relativt oförstörbar.
Vi har äntligen en lång väg utan hinder framför oss.
Vem är det?
Det är Roman, mitt ex.
Hej. Tack.
Veronica. Jag förväntade mig inte att se dig igen så snart.
Jag är här för att prata om min son.
Som jag sa när jag ringde så har vi bra koll på MG: s terapi.
- Vi har en utmärkt kurator. - Han dödade en klasskamrat!
Som lyckligtvis återuppstod och inte hyser nån illvilja.
När ni rekryterade Milton nämnde ni inget om monster.
- För att inte tala om en Fenix. - Det är en ny utveckling.
Men jag försäkrar dig att vi är hängivna MG: s vård.
- Han har ett stort hjärta. - Jag vet - jag uppfostrade honom.
Men när han lämnade mitt hem var han ingen mördare.
Dr Saltzman har varit överhopad -
- så jag har hjälpt honom med rekryteringen på sistone.
Han bad mig komma in i dag och ge honom ett handtag.
- Det här är Landon. - Hennes pojkvän.
Och en Fenix, förresten, vilket är... så häftigt.
Jag går och letar upp dr Saltzman.
Det där var lite alfahannigt av dig.
Är det där den 90-årige vampyren som mördade din mamma?
Ja, men jag ger honom inte skulden för det som hände längre.
Jag ska gå och gömma fler råttor.
Vad sägs om att sticka härifrån -
- och chilla framför en serie på mitt rum?
Du och jag hånglar bara när magiska sniglar angriper oss.
Jag ville faktiskt prata om brevet som jag skrev...
...vilket jag gissar att du inte läst än.
Jag har haft fullt upp med skönhetstävlingen.
Jag erbjuder dig en gångbar väg ut.
Skönhetstävlingen är kvinnofientlig och föråldrad. Sluta möjliggöra den.
Jag kan inte. Jag är en tävlande.
Jag önskar jag drack nåt så att jag kunde spotta.
Du vet att min mamma var Miss Mystic Falls.
Lizzie har drömt om det här sen barnsben.
Det har varit skakigt mellan oss på sistone -
- så om jag kan hjälpa henne att vinna titeln gör jag det gärna.
- Tänker du hjälpa Lizzie att vinna? - Jag stöttar min syster.
Det är hennes krona och det är okej för mig.
Jag behöver en mer ansträngande uppgift.
Har det här nåt att göra med Roman Siennas återkomst?
För jag vet nåt riktigt ansträngande.
Det handlar inte om Roman. Jag behöver bara få utlopp.
Med alla människor här kan jag inte varga ut.
Okej, du ska få en lista.
Domarna är här. Ursäkta mig.
Mrs Thompson, det är ett sånt nöje att få träffa er igen.
Det finns te till er i storrummet. Earl Grey, mjölk, två sockerbitar.
Dr Brandt. Det gjorde mig så ledsen att höra vad som hände med Muffin.
Hon var en fin hund.
Lizzie Saltzman? Vera Lilien.
Danas mamma!
Min käraste Dana berättade så mycket om dig innan hon gick bort.
- Bara gott, hoppas jag. - Inte ens i närheten.
Jag drar mig ur Miss Mystic Falls med omedelbar verkan.
Var det inget viktigare?
Kom för ett trist tillkännagivande, stanna för ett episkt sammanbrott.
Jag har en konflikt med en av domarna efter satmaran Danas sabotage.
- Hon är död, Lizzie. - Den döda satmaran Danas sabotage.
Hon kostar mig kronan från graven!
Huvuddomaren är hennes mor, stans apotekare.
Jag kan alltid ställa upp nästa år -
- men det betyder inte att vi inte ska ta hem titeln -
- och ge stadsborna fingret.
Jag har granskat all statistik och avancerade mätvärden -
- och utsett en ersättare: Hope Mikaelson.
- Jag kommer att få ångra det här, va? - Du är den perfekta kandidaten!
Du har rätt utseende, är hyfsat vältalig -
- och som en bonus är du föräldralös.
Ett klassiskt välgörenhetsfall.
Dessutom bad du om nåt ansträngande.
- Det här är landets tuffaste tävling. - Okej...
Min mors efterforskningar från året då hon vann.
De är effektiva, men hennes metoder? Charmiga, i bästa fall.
Det här är mina efterforskningar.
Jag har studerat varje svar som givits -
- till varför varje vinnare vunnit och varje förlorare förlorat.
Ingen från Salvatore har nånsin varit i närheten... förrän i dag.
Läget, mördaren?
- Hej. - Hej.
- Omklädningsrummen ligger ditåt. - Okej, tack.
Gillar du serier? Gröna lyktan?
Han är bara min favorit.
- Jag heter Nia. - MG.
- Jag kan visa dig runt om du vill. - Okej.
Schyst. Välkommen till Salvatore School.
De kallar det för repetition, men tävlingen börjar nu.
Vad gör du här? Är inte din närvaro en stor seger för patriarkatet?
- Inte om jag är ditt sällskap. - MG är mitt sällskap.
Jag kan ha övertalat honom att stå över.
- Varför skulle du göra det? - Läs brevet så förstår du.
Dags att repetera.
Hedra er partner.
Höger hand runt.
Flirta med ögonen.
Vänster hand runt.
Båda händerna.
- Förlåt. - Förlåt.
Med tiden du lagt på att inte fixa håret -
- kunde du åtminstone ha övat lite på dansen.
- Det här är feminismens död. - Det är tradition. Hata inte.
- Jag kommer att falla nu. - Va?
Jättefint. Men det är ingen beröring under den här delen.
Allt handlar om den enkla intimiteten i att nästan vidröra varandra.
Förstör inte det här för mig.
- För dig eller för Lizzie? - För oss båda.
Det finns en plan som nu innefattar att hjälpa Hope.
- Jag sa ju att jag inte vill vinna. - Men menade du det?
Eller vore det ofattbart häftigt att gå i din mors fotspår?
Skulle en vinst i Miss Mystic Falls sluta familjecirkeln -
- på ett sätt som Lizzie aldrig skulle uppskatta?
- Varför säger du så? - Vi tar och dansar klart.
John Stewart är utan konkurrens den bästa Gröna lyktan!
Men Hal Jordan-storyn är så bra.
Snubben dödar sina vänner och gottgör ändå för det.
Om han kan sona för det så finns det väl hopp för oss alla?
- Det var djupt. - Jag har en djup period.
Det är tredje gången vi gått igenom det här rummet -
- och du har fortfarande inte presenterat mig för dina vänner.
Senare kanske jag presenterar dig för...
...min mamma?
Unga dam, har du nåt annat att göra?
Ja, jag antar det.
Förlåt.
Milton, vi behöver prata.
Otroligt att du var så trevlig mot honom.
Efter allt han gjort mot din familj så kan du låtsas som ingenting?
Han levde halva sitt liv i en grotta -
- sen blev han hjärntvättad av sin nazistiska mor.
De senaste två åren har han verkligen hjälpt skolan.
Din mor är fortfarande död. Hur kan det urskulda honom?
Det gör det inte, men det tillhör det förgångna. Låt det vara.
Jag fick lida för att jag stal en kniv...
- ...men den här killen dödar... - Landon, sluta!
Följ med mig. Du stannar här. Gör ingenting.
Den här skolan är inte bra för dig längre.
Va? De tar väl hand om mig här.
Och ni vill inte ta hem mig.
- Det finns fler skolor för de som du. - Jag vill inte byta skola.
Och du behöver inte döma den här heller.
Här ser de mig åtminstone för den jag är.
Du kanske ska åka hem och låta mig vara.
- Vart ska vi? - Du är en tickande bomb.
Jag ska visa hur du löser det innan du skadar nån.
Eller ännu värre: kostar oss tävlingen.
- Jag mår bra. Jag behövde luft... - Du mår långt ifrån bra.
Du är ett ögonblick från sammanbrott. Tro mig, jag känner igen tecknen.
Du vet den där inre känslan av en ballong -
- som ständigt blåses upp, alltid är på gränsen till att smälla?
Låt den smälla.
Skrik så högt som du kan.
Jag mår faktiskt mycket bättre.
Men jag måste ta ledigt resten av dagen.
Nej, du får inte svika mig.
Om jag har rätt, vilket jag har -
- så har vi 87 % vinstchans trots den urusla repetitionen.
Så spänn fast dig. Vi ska köra ända in i kaklet.
I ett sånt här läge, vem av oss ska då be om ursäkt?
När det gäller svartsjuka: alltid killen.
Hej. Jag är jätteledsen.
Jag var alldeles okänslig och...
- Var kom den här statyn ifrån? - Jag vet inte.
Nån har väl flyttat ut den. Den ser ut som statyerna i källaren.
Kalla mig tokig, men ser det inte ut som MG: s mamma?
Jag tror att det är MG: s mamma.
- Vem skulle göra så mot henne? - Och vem kan göra det?
En formel kan ha felöversatts, en brygd kan ha blandats fel...
- Eller ett monster. - Det finns ingen anledning.
Om inte vår kännande majonnäsburk har aktiverat en ny artefakt.
- Vad har du rört vid? - Allt. Vi städade ju i varje vrå.
Men här är en annan galen teori:
Tänk om den som gjorde det här dök upp från ingenstans -
- och spelade på romantiska känslor för att få nån att släppa garden?
- Misstänker du verkligen Roman? - Ja, tajmingen är för bekväm.
- Du bad om ursäkt för din svartsjuka. - Nu har jag fått upprättelse.
Lizzie, Hope, håll ett öga på de tävlande.
MG, sök igenom campus. Landon...
Jag ska fråga Roman ett par saker.
Ja, fråga en vampyr hur han förstenade en kvinna.
Var vaksamma och försiktiga.
Det måste kännas skumt för dig att träffa Hope igen.
Skulle vi inte leta efter blockbanditen?
Jo, apropå det... Är du säker på att jag inte tittar på honom?
Ja, du har löst fallet, Sherlock.
Jag ska förstena hela skolan, stjäla en häst från stallet -
- och rida in i solnedgången med Hope.
Tala ur skägget. Fråga vad du egentligen vill veta.
Har jag fortfarande känslor för Hope?
Ja, naturligtvis har jag det, men hon kommer aldrig att ta tillbaka mig.
Du behöver inte tro på mig, men du ska definitivt tro på henne.
"Fastän jag fortfarande kämpar mot en djup känsla av förlust..."
Lizzie, varför handlar alla mina svar om död och sorg?
Frågestunden handlar inte bara om att svara på frågor.
Du och Danas mamma har mycket gemensamt.
Hon förlorade Dana. Du förlorade din mamma, pappa, nästan Landon...
Jag lider inte av det längre. Jag har gått vidare.
Den här var min mors. Vi kan få den att passa dig.
Den är förtjusande.
- Hur gick intervjun? - Toppen. Jag sög.
Du... Vi borde prata om hur du verkligen känner för det här.
Okej, visst.
Eller så kan jag skriva ner det med den här.
Jag undrade hur du kunde citera hur jag kände ordagrant.
Sen kom jag på att jag skrivit det i min dagbok -
- med en av pennorna du gav alla i julklapp.
Du förtrollade dem för att kunna spionera.
Det fanns tillräckligt med magi i den för att få en elefant att sväva.
Du kom på mig. Ja, jag har läst din dagbok.
Jag har läst allas dagböcker.
Men jag använder bara informationen till goda syften.
Som att övertala dig att vinna Miss Mystic Falls.
Även om jag inte redan sabbat allt så vill jag inte vinna.
För då skulle jag besegra Hope, som Lizzie vill ska vinna.
Så din själviska, motbjudande och elaka inblandning var förgäves.
Om det är ett monster så gissar jag på en gorgon.
- Vad är det? - Har du hört talas om Medusa?
Hon är den mesta berömda och sägs vara otroligt vacker.
Hennes hår består av ormar och hon förvandlar män till sten.
Dorian skulle kunna berätta mer, men han är inte här...
Tänk om hon gjorde det av instinkt?
Gorgoner är ju gorgoner. Eller så var det ett misstag.
Hon kanske i själva verket är supersmart och lugn -
- men bara blev förvirrad eller nåt.
Vad vet du?
Var är Landon Kirby?
Jag kommer inte att skada nån mer om du för mig till Landon Kirby.
Jag anger ingen av mina vänner, och definitivt inte Landon.
- Varför blir du inte till sten? - Kanske för att jag är vampyr?
Är du vampyr? Coolt.
- Två saker: Stewart är bäst. - Skit samma. Och?
Och... jag är ledsen.
Inte illa.
Jag tror inte att du nånsin talat till mig.
- Du har aldrig bjudit på sprit. - Rimligt.
Vilka sorger är det vi dränker?
Jag kom tillbaka från de döda... i en explosion av lågor.
Man borde få känna sig speciell i ett par dagar -
- men ironin med det här stället är... att speciellt är bara det normala.
Allt som krävs är en snygg vampyr, sen är det som på min gamla skola.
Jag kanske borde tala om för Hope hur sotis jag är på vampyrhjälten.
Det är väl bara att säga det?
Om jag lärt mig nåt av Hope så är det att ärlighet varar längst.
Ursäkta!
Nämnde du just Hope och ärlighet i samma mening?
Ingen av er ser hyckleriet på det här stället.
Vet du vad? Jag ska berätta för dig hur ärlig din flickvän är.
Miss Sasha Stoteraux, i sällskap av Bartholomew Fell, Jr.
- Du är som en kvardröjande hosta. - MG är borta.
Du får dras med mig.
Hur ska det hjälpa Hope att vinna att du förlorar allt?
Jag har tagit mig hela vägen till det sista delmomentet -
- för att bokstavligen falla och slå ut Hopes främsta konkurrent.
På riktigt? Josie, du är så mycket bättre än så.
Jag vet att Lizzie inte tror att du kan vinna, men det gör jag.
Ge allt du har.
Du förtjänar att bära huvudet högt, som din mamma gjorde.
Miss Josette Saltzman, i sällskap av Miss Penelope Park.
Vad ska du göra nu när jag inte slåss för dig längre?
Vad ska det betyda?
Vill du veta det? Läs brevet.
Var har du hållit hus?
Mår du bra? Varför luktar du som en bar?
Penelope Park berättade för mig att du har en hemlighet om min mamma.
Hon säger att vi träffade henne, men att bara du minns det.
Hon ljuger väl?
Säg bara att hon ljuger, Hope!
Jag har inte alltid varit den ärligaste -
- men det var du som lärde mig värdet av att vara sanningsenlig.
Och sanningen...
- Jag kan inte vara här med dig. - Landon!
Hope, det är din tur.
Jag klarar inte det här...!
- Jag klarar inte det här. - Bara fem minuter till.
Ta dig igenom det här så är allt över sen.
Hope, om det är du...
Perfekt.
Landon, va? Jag vill inte skada dig, så följ bara med mig.
Vem är du? Säg inte Medusa.
Jag är ledsen för det här. Jag gör bara det jag måste.
Hur visste du att klockan skulle fungera?
Jag har läst på om gorgoner. På en rad i en bok stod det -
- att tre ringningar i en bronsklocka stör deras kraft.
Det var en myt, men alternativet var en ren och skär halshuggning -
- och jag kände inte för att mörda igen.
Är vi sams?
Vi är kvitt.
- Är allt väl? - Jag mår bra.
Vi ser bara till att få det här överstökat.
De ska tillkännage vinnarna. Var har du varit?
Jag läste Penelopes brev. Hon ska sluta på skolan.
Jag vet. Jag hörde pappa prata med hennes föräldrar.
Och du sa inget till mig?
Djävulen driver ut sig själv från våra liv. Det är goda nyheter.
- Varför så irriterad? - Jag tror inte mina öron.
Varför har jag inte lyssnat på henne? Du bryr dig aldrig om andras känslor.
Va? Det där är inte rättvist.
Inte? Inte en enda del av dig trodde att jag hade en chans att vinna.
Jo, jag kan inte läsa tankar.
- Om du ville vinna... - Självklart ville jag vinna.
- Men du gav Hope hela din plan. - På grund av vetenskapen.
Lyssna på dig själv. Vetenskap? Och din systers känslor då?
- Vad bråkar de om? - Vem vet? Alltid är det nåt.
Jag vet att du hör dem. Berätta.
Vet du hur bra det skulle kännas-
- att faktiskt få tävla i mammas klänning?
Tänkte du ens på hur Hope skulle känna?
Hon ser fantastisk ut. Det borde kännas jättebra.
Även när hon får veta varifrån den kommer?
- Fånig syskonrivalitet om klänningen. - Vad är det med den?
Vadå "varifrån den kommer"?
Det var en gåva från nån kille som var kär i mamma.
Från Klaus Mikaelson, Lizzie. Hopes pappa.
- Vad? Berätta! - Din far gav den till henne.
- Valde min pappa den här klänningen? - Uppenbarligen. Är du okej?
Får jag be om er uppmärksamhet?
Utan vidare fördröjning vill jag tillkännage Miss Mystic Falls -
- från Salvatore School: Miss Hope Mikaelson.
Grattis! Det är okej. Släpp ut det bara, på det äkta viset.
Som du har behövt hela tiden.
Min familj levde utanför systemet. Vi hade inga grannar eller vänner.
Vi åkte bara in till stan för det viktigaste.
En dag dök några män från Triad Industries upp.
De hade vapen. De sa att de skulle döda mig -
- och radera minnet av mig om jag inte löd dem.
Jag förstår dig, men varför min mamma?
Jag såg hur hon talade till dig. Hon förtjänade det.
Jag ligger så illa till, eller hur?
Här handlar det inte om hur illa man sjabblar till det.
Det handlar om att gottgöra för det.
Du kan börja med att rätta till skadan du orsakat.
- Jag måste hitta Landon. - Ge honom en stund att andas.
Killar behöver lite utrymme innan de kommer krypandes tillbaka.
Jag trodde att jag kunde behålla fattningen.
Jag har jobbat så hårt för att gå vidare från allt som hänt mig.
Men alla hade rätt.
Alla har haft rätt.
Jag behövde släppa ut allt.
Hur visste du vad du skulle säga? Vad du skulle göra?
Josie har gjort det för mig tusen gånger.
Hon är riktigt förbannad på mig.
Jag har nog aldrig sett henne så arg.
Landon är ganska förbannad på mig också.
Om du hjälper mig få Josie tillbaka så hjälper jag dig med Landon.
Visste ni?
Efter den här dagen måste du vara lite mer specifik, Landon.
Jag var en trädgårdsstaty tills för 10 minuter sen.
Visste ni att Hope mindes att vi träffade min mamma?
- Visste ni att hon ljög om det? - Ja, det gjorde jag.
Då är ni också en lögnare.
Om du vill ha nån att skylla på så kan du skylla på mig.
Jag kan ta det, men visa Hope lite förståelse.
- Hon ville bara skydda dig. - Skydda mig?
Jag klarar inte av det här just nu.
- Hur känner du dig? - Mycket lättare. Tack.
Förlåt för att jag snäste av dig tidigare.
Du uppfostrade inte mig så.
Men du uppfostrade mig till att fatta mina egna beslut.
Jag har vänner här. Dr Saltzman stöttar mig.
Det här är det enda stället som skulle förlåta det jag gjorde.
- Milton... - Jag vill inte bli kallad för det.
Jag lämnar bara det här stället död, med en påle i hjärtat.
Eller när jag tar examen. Förhoppningsvis när jag tar examen.
Hade du inte tänkt säga hej då?
Det gjorde jag, i mitt brev...
...som jag gissar att du äntligen har läst.
- Belgien? - De har en jättebra häxskola...
...så jag behöver inte ha med vargar, vampyrer eller Lizzie att göra.
Penelope... Åk inte.
I flera veckor har jag hoppats att du skulle ge mig en orsak att stanna.
I stället gav du mig tusen orsaker att åka.
Att förlora med flit, alltid sätta dig själv i andra rummet..
Mitt hjärta står inte ut.
Jag tänker inte vänta och se vad som händer med dig härnäst.
Vad pratar du om?
Du vet pennorna jag använde för att spionera med?
Den här... registrerar alltihop.
Det är i princip en loggbok över allt som skrivits på skolan.
Jag vill att du läser vad din pappa har skrivit om "föreningen".
- Jag förstår inte. - Det kommer du att göra.
En dag kommer du att förstå -
- varför jag gjorde allt jag gjorde.
Jag älskar dig, Jo-Jo.
Jag älskar dig med hela mitt motbjudande -
- själviska, elaka hjärta.
Landon, va? Jag blev förkrossad när jag hörde vad MG utsatte dig för.
- Vi har rett ut det. Det är lugnt. - Låt mig skjutsa dig.
Tack, jag tar bara lite välbehövlig luft.
Det var ingen fråga.
- Agent Clarke. - Mrs G.
Er tillgång misslyckades med uppdraget.
Jag har städat upp efter henne.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com