I tidigare avsnitt...
Om jag ska vara vampyr, så mata mig med blod.
Så där, ja. Så stor är han inte. Nu räcker det!
En ripper är en vampyr som drivs av besatthet.
Vet du vilken sorts vampyrer som är lättpåverkade?
Kåta grabbar som Milton Greasley.
- Vilka är dina föräldrar? - Min mamma heter Seylah.
Hon adopterade bort mig.
Du ville veta vem eller vad du är - jag också.
Tack än en gång för hjälpen.
Jag är ledsen att du inte hittade din mor.
Jag är jätteglad att du är tillbaka. Vill du vara min pojkvän?
- Dr S. - Kaleb.
Vi dödade just en mumie och åkte bil i sex timmar...
Jag hittar inte MG. Övervakaren säger att han inte kom in i tid.
Han hade visst försökt ringa er.
Killen från Triad Enterprises tog min telefon.
Visst. Vi måste hitta honom.
Det är inte rätt natt att låta vampyrer gå fritt.
Har du sett Landon? Jag tänkte att han kanske var här med Raf.
- Raf är inte här. - Va?
Enligt övervakarna kom han aldrig in. Nu saknas MG också.
Men det är fullmåne.
Herregud.
Undrar varför min formel inte fungerade.
- Antingen hålls de gömda... - Eller är döda. Jag vet.
Hur kunde de vara så oansvariga?
Nåt måste ha hänt.
- Hope...! - Raf? Raf!
- Är allt väl? - MG, Landon...
Vad är det som försiggår? Var är Landon?
Jag minns inte.
- Månpsykos? - Är det en grej?
Sluta prata. Föra oväsen.
- Spring! - Tardus pulsatio.
Så här ligger det till...
Vad gjorde du mot honom?
Jag saktar bara ner hans hjärta. Det lugnar honom.
Vad är det som händer med mig? Jag bara... förlorar tid.
Som sagt: månpsykos.
Din hjärna är fast mellan dina varg- och människotillstånd.
Det gör det svårare att komma åt dina minnen.
Det är väldigt sällsynt. Det händer bara efter en för tidig tillbakagång.
Nåt fick din kropp att skifta tillbaka -
- innan fullmånen var över, vilket gjorde dig sån här.
- Vad för nåt? - Vanligtvis trauma.
- Nåt dåligt hände. - Det vet vi inte.
Tre gick, bara en kom tillbaka. Nåt dåligt hände.
Hope... Ge oss ett ögonblick. Titta till de andra vargarna.
- Jag är orolig för den här. - Snälla Hope.
Vad är risken att han blir varg igen?
Hela flygeln är full av vampyrer.
Oroa dig inte. Nu behöver hans hjärna omges av välbekanta saker -
- som befäster hans mänsklighet, inte hans lykantropi.
Vi ska göra allt för att hjälpa dig -
- men du måste berätta vad som hände.
Du skulle vara här över vårlovet med Landon och MG.
Nu hittar vi ingen av dem.
Alla gav sig av...
De skulle hem över vårlovet.
Hör på, allihop.
Absolut ingen får lämna campus utan sin väktare.
Fullmånen närmar sig, så regeln gäller i synnerhet vargarna.
Ni vet vad som gäller: Vampyrerna till era rum.
Vargarna till era bunkrar. Inga som helst undantag.
Även om vi har ett botemedel så gör varulvsbett ont som fan.
För er som stannar kvar -
- har vi planerat vissa aktiviteter som försäkrar att er ledighet blir...
...det grymmaste, kallaste vårlovet nånsin!
Här är MG, allihop.
Är era föräldrar döda? Har ni ingen plats i samhället?
Triggar ensamheten er?
Om ert svar på nån av frågorna är ja så är det okej.
Lovkommittén finns där för er.
Bror, kan du göra mig en tjänst?
Kan du hålla ett öga på honom medan jag är borta med dr S?
MG spelar glad, men han blir konstig kring loven.
- Varför det? - Hans familj bjuder aldrig hem honom.
Gå på hans små tillställningar... Det är det minsta du kan göra.
I synnerhet efter att du hånglade med hans livs kärlek.
Alla vet. Ja, de vet också.
- Så... - Visst, vad som helst.
Jag och Lan ska umgås med din polare.
Vi har inte direkt nåt annat för oss.
Svaret är att du just blev ägd!
Bli inte arg. Jag har det här i blodet.
Pappa är frågesportsgud. Vi kör hela tiden.
Eller vi brukade göra det, innan...
Har jag förstått det här rätt? Du dog, blev vampyr...
- ...och så skärmade din pappa av dig? - I stort sett.
Mamma hör av sig hela tiden. Hon säger att han har fullt upp.
- Vi pratar aldrig. - Ni kanske borde.
Vissa saker förblir bäst som osagda.
Visst, men poängen med att ha familj är att vara en riktig familj.
Prata om grejer. Jag menar...
Om du vill ha svar så kan jag hjälpa dig att hitta dem.
Jag gör vad som helst för att slippa en omgång till av Faction Feud.
Nej...
Säg inte att ni tog med MG hem.
Vi trodde inte att det var en så stor grej.
De bor vid delstatsgränsen.
Vi skulle vara tillbaka före fullmånen...
Det var ni inte, och här är vi nu.
Ric, disciplinen kan vänta tills alla är i trygghet.
Förlåt, Rafael. Jag är inte arg på dig, utan på mig själv.
Jag har en stor röra att reda ut.
Stanna med Emma, Hope. Håll mig underrättad.
Jag har skoltelefonen på mig.
Vad händer?
- Vad? Hittade ni min polare? - Nej.
Jag tyckte att ni sa: "Allt kommer att ordna sig."
- "Jag tar hand om det." - Ja, det är därför jag är här.
Jag och MG behöver din hjälp.
- Vad är det för nålar? - Lugnande.
- Sömn är ingen prioritet. - Men säkerheten är.
Rafael berättade varför ni inte kunde spåra dem.
Penelope utförde en osynlighetsformel innan hon åkte.
Det var en gåva för att jag dumpade Lizzie på hennes födelsedag.
Toppen. Vad hände sen?
Jag visste inte att bilstöld var en del av planen.
Det är inte stöld om man lämnar tillbaka den.
Gatugängen är brutala här.
Varför tror du att vi parkerade här? Alla tror att jag är död häromkring.
- Du sa inte att han var politiker. - Det var han inte förut.
Kandiderar han till borgmästare?
Det här kanske är ett misstag.
Nej, sanningen är aldrig ett misstag.
Det tog mig lång tid att inse det.
- Landon, nej! - Det händer igen. Ge mig sprutan.
Nej, han är på väg att berätta!
Blir han kvar i det här tillståndet så blir det svårt att få ut honom.
Det är ingen fara. Berätta vem som jagar Landon.
Ett monster.
Det går inte ihop. Triad har urnan.
Det ska inte finnas fler monster, i synnerhet inte i Maryland.
- Han är uppenbarligen förvirrad. - Vi måste väcka honom.
Sömn är säkrast för honom just nu.
Efter måncykeln är det lättare att kalibrera om hans hjärna.
Han är den enda som vet var Landon och MG är.
- Plus monster? - Jag hörde det.
Men jag har ett ansvar för honom - och för dig.
- Du och jag har pratat om trauman. - Jag behöver bara svar, Emma.
Vi ska få dem utan att skada Rafael mer än nödvändigt.
Ursäkta, vilka är ni och varför är ni här?
- Hej, mamma. - Milton. Det var oväntat.
- Det är vårlov. - Jag vet.
Men vi kom överens om att du gör bäst i att stanna på campus.
Mrs Greasley, hej. Jag heter Landon Kirby.
Min bror Rafael och jag är nya -
- och vi hade ingenstans att åka på vårlovet -
- så vi övertalade er son att göra en spontan bilresa.
Det kan ha varit ett förhastat beslut.
Vi kom uppenbarligen vid fel tillfälle.
Jag säger bara hej till pappa så åker vi. Var är han?
- Din far är inte här. Han... - Kandiderar till borgmästare?
- Guvernören tror på hans chanser. - Känner ni guvernören nu?
Mycket har förändrats sen du... dog.
Ja, jag ser det.
Du vet att vi älskar dig jättemycket, men världen tror att du är död.
- Om nån skulle se dig... - Så släpp in oss.
Jag vill bara träffa pappa.
Din far vill inte träffa dig.
Hans tro betyder allt för honom, och i hans tro finns inget utrymme -
- för att folk dör och återföds.
Förutom Jesus. Och Lasarus.
Han kommer att ändra sig. Det tar bara lite tid...
- ...att vänja sig vid tanken. - Då är det hans förlust.
Vi åker. Kom igen.
När ni sa att det vore katastrofalt för MG att åka hem -
- så väntade jag mig Tjernobyl, inte Wisteria Lane.
Skenet kan bedra.
Jag sköter snacket.
- Dr. Saltzman. - Veronica.
Jag antar att ni tänker be om ursäkt för att min son dök upp i går.
Vi är här för att han aldrig kom tillbaka till skolan.
Han är försvunnen, och vi är rädda att han har kontaktat sin far.
- Jag garanterar att det inte hände. - Vem är det, Veronica?
Bara en advokat. Jag kommer strax in.
- Vart tog MG då vägen? - Vet inte, men ni ska hitta honom.
Vi kan kanske inte ha honom hos oss -
- men han skulle vara trygg på er skola.
Vi hade en uppgörelse, och jag förväntar mig att ni uppehåller den.
En uppgörelse, va? Tur att det inte låter suspekt!
Hallå? Varför tog ni med mig hit om ni inte tänker berätta nåt?
- Har ni hittat dem? - Nej. Vad har ni fått veta?
- De blev angripna av ett monster. - Det är omöjligt.
- Var och när? - Jag vet inte.
Emma har givit honom lugnande, men jag har en idé.
Det är ett familjerecept från min mammas sida.
De styrde sina förvandlingar -
- genom åtkomst till bägge sidorna av hjärnan.
Gör vad du måste. Jag måste hitta MG innan hans far ser honom.
Absolut inte! Det här elixiret har funnits i min familj i åratal.
- Dr Saltzman sa... - Han är ingen läkare.
Inte jag heller, och sannerligen inte du.
Avdelningen i Rafaels hjärna finns av en anledning:
- För att skydda... - Emma, snälla.
Nåt fruktansvärt har hänt. Landon och MG är där ute nånstans.
- Tror du inte att jag är orolig? - Då måste vi göra nåt!
Jag sa nej, Hope, och jag tänker inte låta dig...
Förlåt, Emma. Men Hope har rätt. Gör vad du måste göra.
- Du sa att du såg ett monster. - Gjorde jag?
- Det minns jag inte. - Okej, berätta vad du minns.
Du hjälper honom inte. Titta bara på honom.
- Han vet åtminstone sanningen. - Och ibland gör sanningen ont.
Det vet du bättre än nån annan. Hans pappa är religiös.
Om Hector och Maria lärde oss nåt -
- så är det att religiösa personer inte ruckar på sina uppfattningar.
Raf har rätt.
Min pappa vill inte ha en vampyr i familjen.
Det är vad det är.
Eller så kanske det är värre. Titta.
Jag tog den ur dina föräldrars brevlåda.
Din pappa blev uppmärksammad efter en viral predikan -
- om att han skulle göra vad som helst för att få dig tillbaka.
Det är en sak att avskärma dig.
Det är en annan att utnyttja minnet av dig för att få röster.
Vi kan komma tillbaka en annan gång. Månen går upp om några timmar.
Vi kan göra båda. Din pappa håller tal i kväll igen.
- Och det är på vägen hem. - Snälla Lan, sluta pressa honom.
- Jag vet inte om... - Lyssna på mig.
Jag gör vad som helst för att få veta varför jag blev bortadopterad.
Du har faktiskt chansen.
När min son hamnade i knipa så sa han alltid:
"Men pappa, du glömmer bort allt gott som jag gjort i dag."
När jag hade förlorat honom kändes allt i världen dåligt.
Men jag tänker inte låta förtvivlan vinna.
Jag kandiderar eftersom min son lärde mig en värdefull läxa.
Eftersom jag inte vill att vi glömmer allt gott vi fortfarande kan göra.
- Vad väntar du på? - Jag känner inte ens mina ben.
Är det nån där?
Om du så gärna vill göra gott -
- så kanske du ska ta dig tid att träffa din egen son.
- Milton? Är det du? - Ja, uppenbarligen.
Gode Gud!
Mina ögon måste lura mig.
Det är jag. Samme son som du predikar om.
Som tydligen ska vinna alla de här valen åt dig.
Som du inte har ringt på... nästan ett år.
Herre, om det här är ett test, så rensa mina ögon...
- ...och låt mig se sanningen. - Farsan.
- Älskar du mig inte längre? - Min pojke.
Min vackre pojke.
Jag bad och bad...
...och den gode Herren gav mig dig tillbaka.
Böner i all ära, men du kunde bara ha lyft luren.
Jag såg dig den där fruktansvärda natten.
Med mina egna två ögon såg jag dig.
Och nu är du här. Återuppstånden.
Ett mirakel från vår Herre i himlen.
Vänta, vänta, vänta...
MG: s pappa visste alltså inte att han var vampyr?
MG: s pappa trodde att han var död.
Vi ville inte lämna MG, men det började bli sent -
- och jag måste tillbaka innan jag förvandlades och...
- Vad? - Vi hann inte tillbaka i tid, Hope.
Säkert att det här fungerar?
Ärligt talat så är det första gången för mig -
- men om du har en bättre idé så är jag idel öra.
En bättre plan hade varit att inte lämna skolan alls.
Ursäkta mig som ville hjälpa MG - och dig.
Och nu är vi båda körda.
Du hittade inte dina föräldrar -
- så du lät honom begära svar av sina.
Svar som gjorde hans liv bättre.
Du vill inte ens ta samtalet.
- Vilket samtal? - Samtalet du undvikit hela veckan.
Jag har nyckeln till hänglåset, så nu ska vi ha det.
Jag vet inte vad du pratar om.
- Kom igen. - Vad?
Vi vet båda två att du har känslor för Hope.
- Det var snigeln som talade. - Den försvagade dina hämningar.
Men den fick dig inte att göra nåt som du inte redan ville göra.
Huruvida jag har känslor eller inte spelar ingen roll.
- För jag skulle aldrig agera ut dem. - Naturligtvis vet jag det.
Varför fick du mig då just att säga det?
För att, Raf...
...jag vet vad som händer när du låter flaskan fyllas där inne.
Förr eller senare så spricker flaskan.
Och jag hatar att se dig i smärta.
- Vad ska jag göra? - Du måste sticka härifrån.
Ta med dig MG och undvik skogen till i morgon bitti.
Nej, inte en chans.
Vi ska klara det här tillsammans, som vi alltid har gjort.
- Vad i helvete var det där? - Jag vet inte...
Lan, titta på mig. Du måste fly.
Inte utan dig.
Fly, sa jag!
Raf, Raf!
Här, drick det här.
Okej, vad såg du?
- Vad flydde du ifrån? - Jag vet inte!
Det du såg gjorde dig sån här.
- Gjorde monstret Landon illa? - Jag vet inte.
- Är Landon okej, Raf?! - Jag vet inte, Hope...
Minns du var skogen låg?
Jag tror det.
- Ja, jag minns. - Okej.
Jag hämtar en av tvillingarna. Vi ska hitta honom.
Här är stället Hope pratade om.
Råkade hon nämna er uppgörelse med mrs Greasley när hon ringde?
MG: s mor anmälde honom till Salvatore School -
- utan att hans far visste att han var vid liv.
Hon trodde inte att han kunde handskas med att MG var vampyr.
Vår uppgörelse var att hålla det hemligt.
Skumt.
Det skummaste är att ni sa ja.
Jag ville inte göra det, men det är lite av en gråzon.
Nej, livet är svart och vitt.
Du är tonåring, Kaleb. En smart sådan - ibland för smart.
Men när man har sett det som jag har sett -
- så inser man att livet sällan är så enkelt.
Känner ni lukten?
- Vad är det? - Blod.
- MG? - MG?
MG!
Det är ingen fara. Försiktigt.
Håll er borta, dr Saltzman. Jag kan inte kontrollera det.
Det är ingen fara. Vi är här. Berätta vad som hände.
Det är demoner överallt. Vilddjurshorn och djävulstungor!
- Vad fan är det för fel på honom? - Han lider av vanföreställningar.
- Alltså har han blivit biten. - Han är vampyr. Det är vi som bits!
- Av en varulv. - Va...?
Rafael. Han sa att han såg ett monster.
Han är det jävla monstret!
Infektionen sprider sig mot hjärtat.
Blev han biten i går kväll så har han max två timmar kvar.
- Ge honom det jävla botemedlet! - Hopes blod är botemedlet.
Vi får hoppas att hon hinner hit snart.
Stanna hos oss, MG. Vi ska hjälpa dig.
- Varför svarar de inte i telefon?! - De måste lämnat byggnaden.
Jag har skoltelefonen med mig.
Det är dags att lägga till mobiler i listan över förändringar på skolan.
- Varför måste du säga så, pappa? - Stanna kvar hos mig, MG.
- Stanna kvar hos mig. - Jag vill bara sova.
Det är inget alternativ.
Berätta mer om din farsa.
- Prata bara med mig. - Han blev jätteglad att se mig.
Han visste inte hur jag kunde vara där -
- och jag visste inte hur jag skulle förklara det.
Vi måste berätta för din mor.
Hon vet redan.
Hon ville att jag skulle umgås med bara dig.
Då går vi tvärs över gatan till Tippy's Diner -
- och talar ut om saken.
Mandelpaj och två glasskulor vanilj.
Som vi brukade göra varje söndag efter mässan.
Ja, jag är utsvulten, men nån kan se mig.
Jag vill att hela världen ska se dig. Skrika ut det över taken:
Min pojke är tillbaka, tack vare Herrens nåd.
Ja, men din kampanj...
Alla kommer att tro att du ljög för att få röster.
Om jag förlorar ett val över det så får det bli så.
Sanningen är sanningen.
Apropå det... Jag har nåt att visa dig.
Du lär inte gilla det -
- men du har lärt mig att leva efter min sanning.
Och jag vill hedra det.
- Du grejar det här... - Vad händer, min son?
Hata mig inte för det här, pappa.
Jag är inte människa längre.
- Förlåt. - Gode Gud.
Det är ingen fara. Jag lär mig att kontrollera det.
- Jag går på en skola... - I Jesus den allsmäktiges namn...
...försvinn härifrån! Ge dig iväg!
- Farsan, det är jag. Milton. - Du är en demon!
Sluta!
Jag är en vampyr. Jag vet att du inte förstår det.
Jag förstår det knappt själv, men det gör mig inte ond.
Jag måste bara anstränga mig mer för att vara god.
Jag skulle be dig tala sanning, men jag har superkrafter -
- så du har egentligen inget val.
Jag vill veta...
Berätta, hur känner du för mig just nu?
Mig, din son.
Min son är död.
Han ville inte ha mig längre.
Det tar tid för vissa föräldrar att förstå.
Jag åker tillbaka och tvingar den intolerante jäveln.
Bry dig inte om det. Jag tog hand om det.
Jag är fortfarande din pojke, pappa.
Pojken som satt här och såg dig öva på dina predikningar.
Pojken som fortfarande har mycket gott att göra.
Men mamma hade rätt.
Det är bäst om du tror att jag är död.
Du träffade mig inte här i dag.
Men tro alltid...
...att du ska få träffa pojken som du älskade igen.
Du har det bättre utan honom.
Han gjorde rätt som var rädd för mig. Jag kan inte kontrollera det.
Jo, det kan du. När vi kommer till skolan så ska du fortsätta...
Jag kan inte återvända till skolan. Inte efter det jag gjorde.
Det är dina föräldrar som gjort fel, inte du.
Du har fel. Jag är en mördare.
Vad pratar han om?
- Dr Saltzman? - Tack och lov att du kom, Hope.
- Vad försiggår? - MG har blivit varulvsbiten.
- Han har inte mycket tid kvar. - Herregud...
Jag bet dig.
Alltihop är mitt fel. Jag är hemskt ledsen.
Ledsen?
Vad är du ledsen för? Det är hans fel!
- Det var han som bet dig... - Nej, sluta!
Vad är det som försiggår?
Vad är det som är på tok?
Jag minns nu...
Elixiret, hans ansikte, att vara tillbaka här...
Jag minns vem monstret var.
Fly, sa jag!
Jag tänker inte lämna dig ensam.
För fan, MG! Du skrämde skiten ur mig.
MG, du får inte vara här.
Jag håller på att förvandlas. Det är inte säkert.
För vem? Jag ska ge honom en omgång.
Va? Varför?
Allt det här är ditt fel! Du tvingade mig att komma hit!
Du ringde på dörren.
Du visade mig den där tidningen och la över all din skit på mig!
Lan, lossa på kedjorna!
Jag är ledsen, MG. Vad hände?
Okej, jag förtjänade det där. Lugna ner dig nu.
Titta på mig.
MG, nej...
MG, du kan stå emot det här.
Du måste stå emot det. Snälla.
Ni förstår inte.
Jag har inget kvar att kämpa för.
Min pappa hade rätt. Jag är ett monster.
Det räcker!
Jag gjorde det. Det var jag. Jag är monstret.
När du förvandlades tog du dig loss och bet MG.
Att se Landon dö var för mänskligt, så du förvrängde ditt minne.
Jag vill inte minnas nåt av det här. Jag måste bort från MG...
...innan jag slutför jobbet. Landons kropp finns där ute.
Jag ska hitta honom.
Jag var så arg.
Jag ville göra Landon illa.
Jag ville inte ha hans blod.
Jag behövde det. Jag behövde alltihop.
För jag är ett monster. Jag är en demon.
Så många demoner...
Det är ingen fara.
Ge henne bara en stund.
- Men tänk om hon inte...? - Det kommer hon att göra.
Jag behöver din kniv.
Jag försökte lista ut varför dr S behövde en hjälpreda i dag.
Nu vet jag. Han visste att du skulle behöva det.
MG, att vara en vampyr...
...är inte allt som jag säger att det är.
Det handlar inte om styrka -
- eller blod eller att vara bättre än andra.
Jag antar att jag bara säger sånt för att själv kunna handskas -
- med faktumet att folk som du och jag...
...har en stor kamp framför oss.
Ett svårt liv.
Men vi kan klara det tillsammans.
Det spelar ingen roll om din familj inte fattar det.
Det är inte så svart och vitt.
De kanske ändrar sig, kanske inte.
Men hör på det här, bror: Jag är din familj nu.
Okej?
Nu går vi och hjälper dem att få hem Landon.
Alla kommer att hata mig nu.
Det får de ta med mig.
Skit också.
Raf! Raf, vänta!
Landon hade inte velat det här!
Han ville att vi skulle bättra oss. Visa honom den respekten.
Är det här en vanföreställning eller på riktigt?
Släck honom, Hope!
- Det fungerar inte. Vad händer? - Jag har aldrig sett nåt liknande.
- Jävlar. - Nej!
- Jag tror inte att det är över. - Vad är inte över?
Vi har undrat om han är övernaturlig. Nu har vi fått vårt svar.
Vad händer?
Känner du till legenden om Fågel Fenix?
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com