I tidigare avsnitt...
- Europa var fantastiskt. - Här är det kaos.
I går fick jag ännu en artefakt från Malivore i besittning.
Monster som inte ska existera har jagat efter den.
- Var är Hope? - Hon var i min dröm.
- Vad gjorde hon i din dröm? - Var en tuffing, som vanligt.
Jag ska inte vara rädd att mista dig igen.
Jag ska vara killen som alltid kämpar för att hitta dig igen.
- Vad är allt det där? - Vi kan göra en barriär runt urnan.
Då kan vi fånga nästa monster som dyker upp.
Det låter som om fällan fungerade.
Det här är viktigt, men kunde du inte tagit på dig byxor?
Det är för tidigt för spydigheter.
Vad gissar ni att vi får dräpa för berömt filmmonster i dag?
Med vår tur blir det väl Cthulhu.
Falskt larm. Det är bara en häst.
Den måste tagit sig ut ur stallet och gått över barriären.
Fast vi har ingen vit häst.
- Vänta! Skjut inte! - Den är här för att ta artefakten.
Ni föreslår väl inte att vi ska döda en enhörning?
Den slipper inte undan för att den är söt.
Kan vi inte bara låta den vara ifred?
Den är instängd och harmlös.
Hope har rätt. Håller vi den vid liv så kommer inga andra efter urnan.
Vi håller oss vaksamma och låter den vara ifred.
Då håller jag mig vaksam i sängen.
God morgon, snygging. Snyggingar.
- Ljuva kolhydrater! - Nån är visst på gott humör.
- Jag vaknade väl på rätt sida. - För första gången nånsin?
Du är så rolig. Jag älskar det med dig.
Kom ihåg vad mamma sa.
Vi är luftiga moln som svävar högt över ett hav av drama.
Två moln som inte blir triggade av att se exkillar.
Och som inte hånglar med exflickvänner.
Tack vare mamma så har jag en silverkant.
Tvillingarna Saltzman 2.0.
God morgon, Rafael.
Hej. Hur var resan?
Utmärkt, tack.
- Välkommen tillbaka, Landon. - Röstade inte du ut mig?
Det tillhör det förgångna. Ser ni också fram emot i kväll?
Vad händer i kväll?
Skolans årliga talangjakt. Alla grupperingar är med.
Häxuppträdandet vore inte sig likt utan er.
Får jag be om er uppmärksamhet?
I går kväll fångade vi ett monster på skolans egendom.
Vi har allt under kontroll, men den potentiella faran gör -
- att jag med tungt hjärta måste skjuta upp talangjakten.
Förhoppningsvis kan vi hålla det unika evenemanget senare.
Mycket, mycket senare.
Snacka om överreaktion.
Jag sa till er far att en enhörning knappt räknas som ett monster.
Käre far...
- Är monstret en magisk ponny? - Kanske.
Av alla manipulativa knep för att...
Med all respekt tror jag att det här är en fråga för hedersrådet.
De kan ta upp det nästa månad.
Jag tänkte mig ett nödmöte. Och jag vet hur vi lär rösta.
Goda nyheter, vänner! Talangjakten blir av som planerat.
- Lizzie beter sig skumt. - Inte bara hon.
Älskling? Vi borde ställa upp i talangjakten.
Va? Du och jag?
Jag ville inte göra det ensam, men nu har jag dig.
Vi är vår egen gruppering - tribriden och du.
Okej. Team Annorlunda.
Det här är så kul! Varför gör vi inte det här oftare?
Vet du var de dumma käpparna är? Lizzie bad mig hitta dem.
Du verkar vara väldigt emot käppar.
Jag är emot att göra samma sak varje år, men det är ingen fara.
Jag ska hålla ögonen öppna, men nån har visst ögonen på dig.
Herregud, göm mig.
Hej.
- Läs den i avskildhet. - Jag ska inte läsa den alls.
Okej. Vad tror du att det står?
"Vill du kyssa mig eller döda mig?"
Jag vet inte och vill inte veta.
Vill du ha hjälp att spöa hondjävulen så kan du lita på mig.
Har Emma givit dig lyckopiller medan vi var borta?
- Nej, jag har bara en bra dag. - Det är du ensam om.
Jag ska på lektion nu, men din dag kommer att bli så mycket bättre!
Vampyrer, varulvar, drakar...
Jag har ställts inför ohyggliga faror i mitt liv.
Men bara en dag i min kalender är markerad med ett svart kryss.
En dag jag fruktar mer än alla andra.
Om jag måste höra nån sjunga -
- hur många minuter det är på ett år en gång till -
- så kastar jag mig till enhörningen.
Skolka med mig, vet jag.
Senaste monstret är ofarligt, dina döttrar uppför sig -
- och ingen bryr sig om skolan, så ge dig själv en ledig dag.
Där står du och äter hö och ser alldeles oskyldig ut.
Du kanske har lurat alla andra, men jag har ögonen på dig.
"Det är en enhörning, Dorian. Skada inte enhörningen."
Och fem, sex, sju, åtta!
Vi har visst inte övat. Och vissas kläder måste ha krympt.
Eller så har det varit för många nattliga besök i kaf...
Men det gör inget! Vi anpassar oss.
Från början. Josie! Var är Josie?
- Är jag sen? - Var är käpparna?
Jag vet inte. Jag letade efter dem.
Men så tänkte jag: Jag vill inte stressa med det.
Du ville inte...
Okej, inta din vanliga position.
På tal om det: Jag känner inte för att stå längst bak.
Jag vet att du inte har övat, men om du vill stå längst fram...
Vi borde skrota den trista rutinen.
Vi gör nåt helt annat. Det kommer att bli superkul.
Utan käpparna. Det blir kul.
Men, älskade syster...
Vi gör den här rutinen varje år, eftersom vi vinner varje år.
Jag vill sjunga en ny sång.
Och så kan alla bidra med lite koreografi.
Då blir det ett riktigt samarbete.
Låter inte det bara härligt?
- Hej. - Hej. Tack för att du kom.
Allt för att slippa höra vargarna prata om talangjakten.
Att bestämma vad vi ska göra är tydligen en alfagrej.
När blandningen är klar, så skär ett ytligt sår på er medhjälpare.
- Litar du på mig? - Typ.
Varför gör du inte det här med Landon?
Om jag misslyckas så självläker du. Dessutom är du lite robustare.
Vad ska du göra?
- Va? - På talangjakten.
En varg ska lära mig att jonglera.
Jonglera? Kom igen, gör nåt modigt och spontant.
Nåt helt oväntat.
- Bra jobbat, Hope. - Tack, miss Featherwood. Ser du?
Jag måste lista ut vad Landon och jag är bra på tillsammans.
Bortsett från att hångla.
Inga problem.
Tänk att jag gick från att vara ensam -
- till att ha både en pojkvän och en pålitlig riktig vän.
Jag är så lyckligt lottad som har er.
Vänta! Vi kanske kan tvinga folk att göra dumma människotrick?
Okej, vänta...
- Vill nån köra ståuppkomik? - Nej!
Okej. Vill ingen göra nåt kul?
Hela grejen är slöseri med tid.
Vi kan alltid bojkotta hela talangjakten.
Vi borde ta tillfället i akt att visa vad vi tycker!
Vi borde... Vi borde... sjunga.
Vi borde sjunga. Vi borde sjunga
Då visar vi dem
Ta hit ett piano. Vi behöver en spotlight.
Ställ upp er. Jag måste se hur högt ni kan sparka!
Om den är klibbig så är den inte färdig.
Är kakdekorering en talang?
Du kan inte karate, du trampade på mina fötter när vi dansade salsa -
- och du vägrade att prova synkroniserad banddans.
Min värdighet fick inte plats i trikåerna.
Det är inte för sent att ta fram din textbok och sjunga nåt.
Jag sjunger inte inför folk. Låtarna är privata.
Då blir det kakdekorering.
Och vet du vad? Du kommer att gilla det.
Jag gillar det som har hänt med dig på sistone.
Det enda som skulle göra den här dagen bättre...
...vore om vi gjorde oss av med urnan.
Jag stal kniven som startade allt. Tro mig, det är en dålig idé.
Det blir en kul biltur. Vi kör dit den för oss.
Den kommer föra oss till Malivore. Vi vet inte var det ligger.
- Mår du bra? - Vi pratar om det på vägen.
Kakan!
Slå på fläkten!
Herregud, Landon. Vad är det där?!
Har du sett "Khans vrede"?
Mr Williams! Dr Saltzman är borta och en snigel föll ut ur mitt öra.
- Såg den ut så här? - Ja, precis så.
Den här försökte ta sig in i mig.
Den "harmlösa enhörningen" försöker angripa oss alla.
Där ser ni - harmlös.
Det blir inget storslaget slutnummer med käppar utan käppar!
Hitta dem och byt om! Snälla.
Hej.
- Jag trodde att du undvek mig. - Det gjorde jag. Det gör jag.
Du är inte så värst duktig på det.
Jag kanske är trött på att alltid vara duktig.
Vill du sticka härifrån?
Hur länge var enhörningen infekterad innan den dog?
Vi måste ta reda på det.
- Kommer inte ett monster i taget? - Enhörningen var inte monstret.
Den var bara värd för parasiten.
Den kom hit med den trojanska hästen och angrep sen oss.
Det låter som om den fäster sig till prefrontala cortex.
- Där hämningarna sitter. - Var jag snigelfull?
Eftersom vi har flera sniglar så fortplantar den sig i värden -
- och väntar sen på möjligheten att angripa nån annan.
Inga detaljer, tack. Hur stoppar vi den?
Det är det skummaste. Jag hittar inga gamla legender om såna här varelser.
"Världsrymden anfaller", "Faculty" och som sagt: "Khans vrede".
Sci-fi är nutidens myter. De kan ha blivit inspirerade av nåt.
De filmerna handlar om tankekontroll.
Innan snigeln kom ut så ville Hope ta med sig urnan till Malivore.
Det är som en infektion. Den förvärras när den sprider sig.
Steg ett: Den sänker hämningarna. Man beter sig konstigt.
Steg två: När man är mottaglig för påverkan -
- så gör man som snigeln vill.
Steg tre: Man går samma öde till mötes som enhörningen.
Såg ni att delar av den här har bioluminescens?
Får jag se.
- Jag vill inte veta, va? - Nej.
Vi kan använda ljuset för att hitta de som blivit angripna.
- Jag föredrog de förra tre barerna. - Faran med småstadslivet.
Drickställena tar fort slut.
Nu byter vi inte ämne mer. Vi pratar om dig.
Spelet heter "Sanning eller shot". Vill du höra reglerna?
Jag har doktorsgrad i historia och dryckesspel.
Vilket var ditt mest pinsamma barndomsminne?
Är det så illa?
Jag pissade på mig under en basebollmatch.
Jag behövde bara nåt att dricka.
- Då så, min tur. - Ja.
Vem var den förste du kysste?
- Det här kan bli otäckt. - Uppvärmningen är över.
Varför är ni alltid så hård mot er själv, dr Saltzman?
För att jag inte har råd att begå misstag.
Om jag gör bort mig så drabbas barn, däribland mina egna.
Och de behöver alltid att jag ger dem svar.
Och vad behöver du?
Vill du äta middag med mig nån gång?
Du måste skoja. Frågar du mig först nu?
Passar det illa?
Jag började precis dejta nån. Han är en bra man.
Säg inget mer.
Det här är orsaken till att jag hatar sci-fi.
Vi måste avlägsna sniglarna fort.
Jag fick en stöt av köksfläkten. Det var då snigeln föll ut.
Då behöver vi bara ge dem en elchock utan att döda dem.
Annars dör de ändå. Jag ringer Ric.
Jag heter Rafael. Min talang är spoken word-poesi.
Han lovade att aldrig göra det igen.
Stillhet. Ett ljus bryter fram på insidan.
Enighet och splittring. Spänning.
Nu minns jag varför jag inte ville vara med.
Vargarna stirrar på mig, väntar på svar.
Förväntningar är en cancersvulst. Kan ni inte, sir?
Vem kan då?
Två bröder som växte upp tillsammans.
Den ene lämnades kvar för att han inte längre behövdes.
Våld inom mig. Jag blöder inombords.
Vad pratar han om?
Jag fattar inte hur jag känner sen du dansade med mig.
Så djupt begravet. Det stiger upp och förtrollar mig.
Och det försvinner inte.
Jag var aldrig svartsjuk på dig förrän i dag.
Varför är artefakten här? Monster kommer, folk flyr.
Svaren är alltid intetsägande.
Vi gör oss av med den.
- Alla är alltså angripna? - Jag tänker inte vänta och se.
Vessera portus!
Det håller kvar dem en stund. Kom!
Jisses!
Dorian! Vad händer?
Tankekontrollsniglar på skolan får folk att bete sig galet åt.
- Vi måste ge alla elchocker. - Vi är på väg.
- Tankekontrollsniglar? - Vi är också angripna.
Det förklarar varför vi dricker under skoltid.
- Måste vi ge oss själva elchocker? - Ja.
Eller så kan vi bara sticka. Vi tar med oss den fula urnan -
- och kastar den i en flod eller nåt.
Vi borde inte göra nåt drastiskt medan vi är infekterade.
Du har förmodligen rätt.
Jag ville bara göra det medan vi hade en ursäkt.
Vi borde hitta ursäkter oftare.
Vill du ge dig själv en elchock?
Herregud!
Vidrigt. Då är det väl min tur.
Det här känns... riktigt pinsamt.
Formeln håller inte dörrarna låsta för alltid.
Kedjorna hjälper så länge. Jag tar dörrarna där nere.
Vi har åtminstone alla angripna på ett och samma ställe.
Vad gör ni två här ute?
- Har ni blivit galna? - Du är angripen av en parasit.
- Därför har du varit så snäll i dag. - Det är inte därför...
- Hallå! - Jag ser inga snigelspår.
- Vad pratar ni missfoster... Aj! - Vad var det?
Släpp mig så kanske jag berättar, din secondhand-hobbit.
- Jag tror inte att hon är angripen. - Jag håller på att vända blad.
Det här ger mig en stöt så fort jag säger nåt elakt.
Med ökande styrka. Den sämsta idén nånsin!
Det är genialiskt! Stötarna har hållit sniglarna borta.
Varför är du då inte på talangjakten?
Jag letar efter Josie. Hon har betett sig skumt hela dagen.
Hon stack under uppträdandet.
- Förmodligen för att hon är angripen. - Vi måste hitta henne - nu!
Sluta! Ni får kvarsittning allihop!
Dorian? Flytta på dig!
Vessera portus!
- Jag är glad att ni mår bra. - Smickrande.
Jag kan ha hittat en lösning på vårt snigelproblem.
Trånga utrymmen...
Aximander-stoft favoriserades av häxorna i Romarriket.
Det leder elektricitet genom allt det vidrör.
Se det som en sicksackblixt.
Allt som behövs är en gnista. Lecutio.
Vad stod det på lappen som du gav mig?
- Du skulle läsa den. - Kan du inte bara säga det?
Det stod på den.
Du vet väl att vi aldrig kommer att bli tillsammans igen?
- Där. - Det är urnan. Kom, du kör.
Sakta i backarna, Thelma och Louise.
Icaeus!
- Jag har hittat käpparna. - Det där skulle du inte ha gjort.
- Jo, låt bli! Det här är inte du. - Du känner inte den riktiga jag!
Så svara ärligt på en fråga:
- Är jag en bra syster? - Skojar du? Du är en värdelös syster!
Lizzie... Jag är hemskt ledsen.
Vänta lite, Raf. Borde vi snacka om nåt?
Den där grejen gjorde mig galen. Jag vet inte vad jag sa.
Lystring, elever. Efter den märkliga och uppskakande dagen-
- så behöver vi lite uppmuntran.
Som en ny talangjakt.
- Så allt är bra mellan oss? - Alltid. Jag är glad för din skull.
Tack.
- Vi ses. - Ja.
Och nu, mina damer och herrar - vampyrerna!
De har valt att visa sin talang med en sittprotest.
Bu!
Okej, okej...
Ta varsin käpp, häxor. Jag har lite ny koreografi.
Tack och lov. Tänk att jag faktiskt ville sjunga.
- Du ska fortfarande sjunga. - Va?
Sniglarna avslöjade ditt ohämmade jag.
Vill du verkligen dela rampljuset med tidernas sämsta syster?
Rampljuset är officiellt ditt.
Hej. Det tog tre duschar, men nu är jag nog äntligen ren.
- Tre? - Ja.
Varför tror du att jag inte blev angripen?
Alla blev det förutom Lizzie, men hon hade ju armbandet.
- Är det nåt fel på mig? - Jag vet inte.
Har monsterjägaren Hope Mikaelson inte ens en teori?
Det är ännu en oförklarlig sak med Landon Kirby.
Jag var störtlöjlig hela dagen.
Men jag var glad. Det jag sa och som jag uppförde mig...
Det kanske kan vara så hela tiden.
Det kanske bara är jag själv som står i vägen för min lycka.
Om livet handlade om ständig lycka så hade ingen av oss levt nu.
Det hade varit riktigt synd.
För då hade du aldrig fått höra hur dålig jag är på att sjunga.
Jag plågade mig till att vara snäll. Allt det gav mig var huvudvärk.
Alla trodde att jag var infekterad och inte kan förändras.
Alla bara antar att jag ska vara en satmara.
Jag kanske bara ska gå deras vilja till mötes.
- Det låter lite väl förenklat. - Jaså?
Vi vann ju. Häxorna förblir obesegrade.
Därför ska jag permanent släppa lös min inre satmara.
Tack, pappa. Det här har varit det perfekta samtalet.
När jag blev angripen i dag...
Tror du att det var den riktiga jag?
Vissa tror att ens riktiga jag kommer fram när hämningarna sänks.
Men det som ibland definierar en person på riktigt -
- är vad personen vägrar göra.
Du har kommit till Emma. Lämna ett meddelande.
Jag ville bara be om ursäkt.
Inget av det här skulle ha hänt om det inte vore för... snigeln.
Jag hatar urnan.
Så jag ska helt enkelt göra mig av med den.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com