I tidigare avsnitt...
Hur ska jag kunna skydda ungdomarna från sånt som inte ska finnas?
- Monstren kommer ett åt gången. - Jag kände ett begär för kniven.
- Vem sa åt dig att göra det? - En inre röst.
- Kommer han att välja henne? - Förmodligen. De brukar göra det.
- Lizzie har paxat honom. - Rafael?
Hon paxar dem alltid. När är det din tur?
Vi är här för att diskutera om Landon ska få stanna i skolan.
Landon måste bort.
Jag vet att det du gör är viktigt, Caroline.
Men hur ska jag tala om för flickorna att mamma missar deras 16-årsdag?
Jag kan inte gärna berätta vad du har för dig.
Nej, jag är inte i närheten av att lösa fallet.
Jag har en kniv, en symbol, en plats, men jag vet inte vad det betyder.
Och jag vet inte vad för monster som ska komma härnäst.
Ric?
Jag ringer tillbaka.
Dorian!
Är allt som det ska?
Kan du lägga ner armborstet?
Min skrämselnivå är på typ 11 just nu.
- Känner du henne? - Den hon ska föreställa.
Vem?
Mitt livs kärlek.
- Vänta, vänta, vänta... - Ta det lugnt, Ric.
Är du Dorian? Jag heter Jo.
Är du hans döda fru? Jag menar fästmö. Jag menar...
- Du tror inte...? - Nej, det gör jag inte.
- Såg du hur hon kom hit? - Jag blev liksom väckt av ett ryck.
- Sen var jag bara här. - Inget suspekt med det.
- Tänker du som jag? - Döda henne nu innan hon anfaller?
Vi förhör henne.
För om hon är nästa monster så vet hon kanske mer än dryaden.
Okej, men ingen får se henne. I synnerhet inte i dag.
Hämta Emma.
Det kommer inte att leda till nåt.
Jag kanske aldrig ser honom igen.
Ingen vill ha ett telefonförhållande. Men hans röst är ganska rogivande.
Och hans ögon har en gröngrå färg som inte riktigt är en färg, du vet?
De är gröna när han bär grönt...
- Herregud, vem är jag just nu? - En normal tonåring.
Jag älskar att höra dig berätta om nåt så enkelt som en förälskelse -
- men du behöver ingen kurator, Hope. Du behöver en vän.
Vi flyttar ut resten av stolarna och borden.
Kom igen, kom igen!
Fördelarna med att vara alfa.
Ett gäng personer man får hunsa med.
Snarare ett gäng skuggor som väntar på order.
- Vem gjorde dig till festfixare? - Jag erbjöd mig.
Vad vill du? Jag är upptagen.
Jag vet att du är arg för att jag skickade iväg Landon...
- ...men det var för hans eget bästa. - Det vet du efter två minuter?
Jag vill att han ska vara trygg. Jag kom bara för att be om ursäkt.
Och jag tänkte kanske... att du behövde nån att prata med.
Strunt samma.
Jag behöver faktiskt hjälp med en sak.
Det hålls inga flotta fester i balsalar där jag kommer ifrån.
Vad ska jag vänta mig i kväll? Jag vill inte göra Lizzie besviken.
Vem bryr sig om vad Lizzie Saltzman tycker?
Jag gör. Jag är hennes dejt.
- Jag såg dig inte vid frukosten. - Jag är för upprymd för att äta.
Ja, må vi leva! Är det inte en vacker dag för en fest?
- Du är... glad. - Varför skulle jag inte vara det?
Mamma kommer hem, jag har haft sex med Raf, mina porer syns knappt...
- Vänta, va? Har du haft sex med...? - I går kväll.
Mamma säger ju alltid att saker och ting blir som de ska till slut.
Hon har rätt.
Jag skulle inte hinna representera häxorna med en pojkvän.
Så att du får tröstpriset är perfekt.
Okej. Jag behöver din hjälp.
Jag vill vara smakfull som Meghan Markle.
Grattis på födelsedagen, häxor!
Titta. Det är Satan i magtröja.
- Ska du bränna ner min värld? - Retro.
Prinsessan Di innan hon hade stil. Jag diggar det.
- Vad vill du? - Bara muntra upp er.
- Eftersom er mamma inte kommer. - Va?
Jag hörde att de avbokade hennes skjuts på kontoret.
Jag trodde att ni visste. Hoppsan!
En enkel gränsformel håller henne på plats.
Är du säker på att hon inte kan magi?
I så fall har hon lärt sig det efter sin död.
Hon är här.
Och hon har många frågor. Var försiktig, Ric.
Okej, då pratar vi. Vem är du? Vad vill du?
- Josette Laughlin, nästan Saltzman. - Nej, Jo Laughlin är död.
Det är inte varje dag man blir mördad på sitt hagelgevärsbröllop.
- Vad är det sista du minns? - Morgonillamående.
Min klänning. Våra löften.
Min psykopatiska tvillingbror med en jättestor kniv, och sen...
Ingenting.
Hur länge sen var det? Du ser lite... garvad ut.
- För 16 år sen. - 16 år?
Vad ska jag ens säga? Hur har du haft det?
- Lägg... Sluta bara spela teater. - Det är ingen teater, Ric.
Jag är inte den första personen som väcks från de döda här.
Saker och ting har blivit lite komplicerade här på sistone.
Pappa? Varför är din dörr låst?
"Pappa"?
Och när hade du tänkt berätta att mamma inte kommer?
Jag var på väg. Det är strejk på flygplatsen i Moçambique.
Varför inte tvinga en pilot att flyga henne i privatjet?
Hon förklarar senare. Nu får ni gå, för jag slår in era presenter!
Nej, det gör du inte. Du ljuger som en borstbindare.
Öppnas.
- Vem är den här slampan? - Herregud.
Ni måste gå härifrån genast.
- Ursäkta, hur gamla är ni? - 16.
- Vi fyller år i dag. - Ni är tvillingar.
- Vad är det vi avbryter här? - Gör som jag säger. Bara gå.
- Lizzie... - Vad?
Lizzie, det är hon.
Vilken hon?
Hon.
Herrejävlar...
Du är vår biologiska mamma.
Det är omöjligt. Jag hade inte ens en bula på vårt bröllop. Hur?
Din familjs galna klan implanterade dem i Caroline när du dog.
- Det var hon som födde dem. - Caroline?
- Så ni två...? - Nej.
Hon gifte sig med Stefan Salvatore.
Han dog på deras bröllopsdag också, men det är en lång historia.
- De är fortfarande väldigt tajta. - Vi öppnade skolan ihop.
Hon är utomlands och utför väldigt viktigt rekryteringsarbete.
Jag heter Lizzie. Efter min mormor.
Jag heter Josie. Josette.
- Som... - Jag.
Sen kommer värden att presentera Lizzie och hennes kavaljer.
- Det är som en debutantbal. - Jag växte upp i fosterhem.
Okej, men visst hade de trappor?
Du ska möta henne halvvägs ner.
Hur vet du allt det här?
En av mina fastrar har levt i över tusen år.
Det här är hennes gebit.
Ska jag bara stå här?
Och så tar du hennes arm.
Lägg din ovanpå. Så.
Sen går ni ner tillsammans.
Och nu bugar du.
Du jävlas med mig.
Det blir värre. Lizzie har planerat sin 16-årsfest sen hon var 5.
Du skulle tänkt efter innan du bad om att få bli hennes dejt.
Jag bad inte om det. Men jag kan inte svika henne nu.
- Hur så? - För att jag legat med henne, Hope.
Du har tur att jag respekterar kvinnor.
Och att jag skyr giftig maskulinitet.
Annars skulle du och jag gjort upp här och nu.
- Fastän du kan spöa upp mig. - Jag är här för att hjälpa till.
Genom att säga till Lizzie och Josie att deras mamma inte kommer?
Det var för Lizzie, som går med Rafael i stället för dig.
Så varför försöker du göra hennes fest perfekt?
För att en man måste försöka.
Herregud. Jag står inte ut längre.
Jag begär att du återtar dina små MG: ar från Lizzies grepp.
Inte när jag känner smaken av seger.
Visst. Vi gör en deal.
Jag håller charmprinsen borta från festen länge nog -
- för att du ska hinna göra ett sista, oundvikligen misslyckat försök.
Och när elakhetens drottning har krossat ditt hjärta ännu en gång -
- så får du lova mig att du släpper Lizzie.
- En gång till. Vad heter du? - Josette Laughlin.
- Vad är ditt yrke? - Jag är läkare. Var, åtminstone.
Upprepa efter mig: Jag är här för att skada dig.
- Hur träffade du min pappa? - Det där är inte...
Jag gick fram till honom på en collegefest.
Han var den ende killen över 20.
Var det kärlek vid första ögonkastet?
- Snoka inte. - Inte direkt.
Jag flirtade med honom och bad om en smutt av hans glas.
Han sa att han hade bacillskräck.
Men jag tyckte att han såg ut som Indiana Jones, så...
Det är jättekul att vandra längs era gamla minnens allé -
- men vi har en fest att göra oss klara för.
- Är ni kvar här efteråt? - Jag kommer så fort jag kan.
Men just nu är kontoret förbjudet område.
En, två, tre...
- Tänk att du låg med Lizzie Saltzman. - Jag var arg.
Och hon fanns där.
Jag sa inte att jag var stolt över det.
Du leder.
Du är officiellt en gigolo.
Tack för det här.
- Vi ses väl på festen. - Nej, det gör vi inte.
Ska du vara ensam på ditt rum medan alla andra har roligt?
- Japp, det fungerar för mig. - Skitsnack.
- Alla behöver sin grupp. - Säger den motvillige alfan.
Flocken är en sak, men en grupp är en grupp.
Jag och Landon hade ett tills du skickade iväg honom.
Det är en sak att vara okej med att vara ensam -
- och en annan att vilja vara den ensamma.
Och du går med en tjej som du inte ens gillar på hennes egen fest.
Du har rätt.
Jag har lärt mig min läxa.
Vad fan...?
En barriärformel. Fantastiskt.
Ledsen, ungdomar. Inget personligt.
- Släpp ut oss härifrån, Penelope. - Ni är fria om en timme.
Det ger er gott om tid att öva på valsen.
Ofattbart. Hon har inte försökt fly. Inte ett ord om kniven.
Hon vet saker som bara Jo vet. Hon är inte som de andra varelserna.
Råstyrka har inte hjälpt dem, så de för psykologiskt krig.
Om Jo är ännu ett monster så kan hon skada dig mer än nån drake.
Det var nåt som hon sa...
En grupp soldater som begravdes i första världskrigets Frankrike -
- återuppstod och massakrerade en by.
Efteråt mindes de inte att de skadat nån.
Och de sa alla att de hade ryckts till liv, som Jo.
Så nån eller nåt återupplivade dem och använde dem för att angripa byn.
Utan att de ens visste om det.
Pappa är så misstänksam.
Det är jag också.
Jag tror att hon är mer av en god fe än en zombie.
Hon är inte vår mor. Hon är... DNA.
Vi får vara arga för att mamma missar vår fest -
- men vi får inte bedra henne med Mombie Dearest.
Du är inte ens påklädd. Jag vill inte komma sent till min egen fest.
Jag är färdig. Vi möts senare, okej?
HOPPAS ATT DINA ÖNSKNINGAR BESANNAS /HOPE
Hej, Jo Jo.
- Behöver du sällskap? - Visst.
Vet du nån vars hjärta inte är gjort av sten?
Jag är ledsen för det som hände. Jag ville bara få Lizzie att lida.
Varför kan du inte vara lite schyst mot henne?
Hon suger luften ur varje rum ni är i.
Hon är min tvillingsyster. Vi kan dela syre.
Delar ni kärleksintressen också? Det är bara hon som har en dejt.
Du har grävt dig så långt ner i medberoendets kaninhål -
- att du tror att det är själviskt att ta hand om dig själv.
Men det är det inte, så när ska du ta hand om dig?
- Jag tar hand om mig själv jättebra. - Jaså?
Festen börjar om fem.
Synd att du la all tid på att hjälpa Lizzie att bli klar.
Kan du göra flätor?
Välkomna födelsedagsflicka nummer ett -
- och hennes lyckligt lottade kavaljer!
- Var är min dejt? - Du tittar på honom.
- Har du sneakers på dig? - Det är Concord 11, milady.
Tänk om jag sa att mina favoriter är solrosor?
- Då skulle jag veta att du ljög. - Hur då?
Som jag vet att din favoritfärg är lavendel, din favoritdessert -
- är key lime-paj, du gillar en blandning av hiphop och Motown -
- och pulveriserade fladdermusvingar får dig att nysa.
- Min favoritlåt. - Jag vet.
Blir inte du sen nu?
Det är ingen fara. Ingen kommer att märka nåt.
- På din egen fest? - Kanske om jag hade haft en dejt.
Finns det nån speciell?
Det är en komplicerad fråga.
Spela med.
Nåväl, i fjol fanns det en tjej... men hon dumpade mig.
Och nu finns det en kille, men Lizzie har paxat honom.
- Vet hon att du gillar honom? - Nej.
Det vore... illa.
Att vara 16 och ha en stark tvilling är ingen dans på rosor.
Men på bara fem minuter med dig märker man hur speciell du är.
Så säger du bara för att du är...
Det är ingen fara. Caroline är er mamma.
Hon har gjort ett jättebra jobb.
Lizzie är precis som hon.
Det går inte att se att hon inte är hennes biologiska mamma.
Och du tar efter mig.
Jag är verkligen glad att du är här.
Jag tror ärligt talat att pappa är väldigt ensam.
Han är en toppenkille, er pappa.
Men du kan komma tillbaka senare. Du har en fest att gå på.
Faktiskt så undrar jag... Vill du gå med mig?
Du kan dräpa en drake, men inte ta oss härifrån?
Bara Penelope kan bryta formeln.
Eller så kan tvillingarna suga ut magin.
Det lär inte ske eftersom Lizzie tror att jag har dissat henne.
Hon behöver komma ner på jorden.
Jag är inte sån. Jag glömmer inte bara folk.
- Lugn. Det har bara gått tolv timmar. - Inte det!
Det har bara gått sex veckor sen...
Sen din flickvän dog. Cassie.
Det är galet, men det känns...
...som om jag har bedragit henne.
Så om jag kan göra rätt med Lizzie...
- Skulle det rentvå dig? - Jag vet inte. Kanske.
Du gick igenom nåt hemskt. Det är rätt att sörja din flickvän.
Men du kan inte låtsas gilla Lizzie för att få dig själv att må bättre.
Det gagnar inte henne. Eller dig själv.
- Du har moves. - Du har inte sett nåt ännu!
- Kom igen. - Nej, nej, nej!
Har du sett Josie?
Lizzie är alltså kär i Raf, men MG är kär i Lizzie.
Det finns en alkov jättehögt upp. Man ser allt därifrån.
Jo?
Hjälp mig, nån!
Jag kommer strax, okej?
En minut till.
Jag skickade inte bara iväg Landon.
Jag skickade honom till nån som kan hitta hans riktiga mamma.
Du skickade iväg honom för att hitta kvinnan som övergav honom?
Tänk om hon är fantastisk och han äntligen får en familj?
Han hade en familj. Han hade mig.
En grupp är inte samma sak.
- Familjen är evig. - Du har rätt.
Vi har inte samma blod, men han är min bror.
Du kanske borde satsa ännu mer på vänner -
- för att kompensera för familjen som du inte har.
Tiden är ute, ensamma flickan.
Jag tar över nu.
Tack.
Ledsen att jag är sen.
Jag förlåter dig. För den här gången.
- Hon kan vara var som helst, Dorian. - Fakulteten genomsöker byggnaden.
Jag är på väg till balsalen.
Ric?
- Blås av sökandet. Hon är här. - Jag avvaktar med det.
- Nåt är fel. - Hur kom du ut?
Josie ville ha med mig, så hon sög ut formeln.
Jag vet att det var dumt, men jag ville bara...
- Berätta exakt vad som hände! - Jag var med henne och sen...
Jag förlorade tidsuppfattningen, Ric.
Jag måste ha gjort henne nåt, men jag...
Du har en kniv som kommer att köpa dig svaret.
Ingen brådska. Din dotter har säkert en timme kvar innan luften tar slut.
Var är hon?!
Dr Saltzman.
- Vad försiggår? - Hope, jag behöver din hjälp.
Hej. Har du sett Josie?
Hon har säkert sitt livs bästa stund, som jag hade.
Tills charmprinsen dök upp och skickade mig i säng.
Jag har hat i mitt hjärta.
Jag är redo för kamp. Vi ska göra upp.
Nej, vi det ska vi inte. Du ska hålla vårt avtal.
Från och med nu är Lizzie Saltzman inställd.
- Ska du yla mot månen i det där? - Jag har inte tid med bitchiga skämt.
Faktiskt så... kan jag behöva er hjälp att hitta Josie.
Vad har hänt?
Hennes biologiska mor begravde henne levande.
Vi följer med dig.
- Ric. - Var är den?
- Frågar du åt en kompis? - Jag behöver kniven.
- Min dotters liv står på spel. - Det var därför jag gömde den.
Du måste ge mig den nu.
Man ger inte de onda typerna det de vill ha, Ric.
Vi vet inte vad den kan göra. Den kan utlösa Harmagedon.
Den har Josie!
Vi ska rädda Josie, Ric. Men vi släpper inte kniven.
- Lyssna efter hennes andetag, MG. - Vänta. Jag hör nåt.
Spade.
Det där kommer inte att fungera!
Alla vet att för att döda en walker så måste man angripa hjärnan.
Alla nördar kanske. Och säg bara zombie.
Zombier.
Pluralis.
Det finns ett stenbrott i närheten där kläder är icke-obligatoriska.
Det är kallt, men vi får så lite sömn att det kan vara uppfriskande.
Lizzie, jag är ledsen, men jag kan inte.
Jag vet att det är din födelsedag, men jag vill inte ljuga för dig.
Jag är din kavaljer för i kväll -
- och jag vill vara den bästa dejten som jag kan vara...
...men det andra kommer inte att hända.
Jag förstår inte.
- I går kväll... - Det var ett misstag.
Var är min syster?
Två av två, baby!
- Vi sköter resten. Hitta bara Josie. - Ska bli.
- Hur vill du göra? Använda magi? - Vi låtsas att de är Lizzie.
Det fungerar för mig.
Josie, jag hör dig. Håll ut!
- Tiden rinner ut, MG. - Se upp!
Penelope. Yxan!
- För fan, MG. Hitta henne! - Det är för mycket oljud.
Låtsas att du är på stranden eller nåt!
Jag hör henne.
Talismanen. Den fungerade.
- Vad ska den göra? - Få tysta saker att höras.
- Hon kunde ha dött på grund av mig. - Men hon är välbehållen.
Och det var inte du. Jag vet det nu. Det är det som tar över.
Nåt driver de här monstren.
En mörk närvaro som vi inte förstår oss på.
Tills vi gör det är vi i dess våld.
Det här är fel. Det är inte säkert för nån av oss.
Vi måste få ut den här grejen ur mig.
Säg åt flickorna att suga ut dess magi ur mig.
Magin är förmodligen det enda som håller dig vid liv.
Josie tror att du är ensam.
- Är du lycklig? - Jag är lycklig just nu.
I mina döttrars demonbesatta mammas armar.
Jag menar allvar.
Jag kommer att bli lycklig när flickorna är vuxna.
Jag lovar.
Vet de vad som händer när de blir 22?
Nej, inte ännu.
Och vi vill inte att de ska veta förrän vi har slut på alternativ.
Det är därför Caroline inte kom. Hon följer upp ett spår.
Tacka Caroline för att hon har varit mina flickors mamma.
Jag menar allvar. Nåt klickade när jag dödade zombierna.
Det kändes rätt inombords, som om det var den riktiga jag.
Vilket betyder...?
Jag är en superhjälte. Som i serietidningarna.
För hjältar får inte bara tjejen - de får alla tjejer.
Verkligen. Superman är en sån slampa.
Tack för i kväll, MG.
Första hjältetacket - godtaget. Upp, upp och iväg.
Hallå. Jag då?
Jag hjälpte till.
Du fick mig levande begravd på min födelsedag.
Jag följde ditt råd.
Jag ville ha nåt och försökte ta det.
Jag gjorde det själviska och fick slåss mot en zombie.
Världen har plats för de som bara bryr sig om andra.
Alla måste inte sticka ut.
Du har rätt.
Den här världen behöver de osjälviska -
- och de själviska för att fortsätta snurra.
Jag råkar vara det sistnämnda.
- Jag hatar dig. - Jag vet.
- Hej. - Hej.
Tuff kväll?
Nej, snarare tvärtom.
Jag hade faktiskt jättekul.
Du då?
Angående det... Jag var ärlig mot Lizzie.
Och jag har min egen Avengers-trupp.
Vill du se om jag fortfarande kan?
Varför inte?
- Du ser ut att ha badat i smuts. - Tack.
Nej, du anar inte vilken kväll jag har haft.
Jag bestämde mig för att följa ditt råd...
Så vi suger bara ut magin ur henne tills hon är...
Vad? Död igen?
- Vad är det för fel på dig, Lizzie? - Vad?
Det är ingen fara, Josie.
Det är ingen fara. Jag är redan död.
Jag var en häxa, precis som ni.
Och vi tror på sakernas naturliga ordning.
Jag ska inte vara här.
Jag älskar att jag fick det här, men det är en lögn.
Och nu måste ni hjälpa mig att ställa allt till rätta.
Ju längre jag är här, desto mer minns jag varifrån jag kom.
Jag brukade titta på er.
Jag brukade titta på er allihop, som i en dröm...
...där allt är varmt och lyckligt.
Jag tror att jag hade funnit frid.
Så där kommer jag att stanna.
Och vänta på er.
Jag är så ledsen.
Jag var hemsk mot dig.
Åh, Lizzie... Du har ett så stort hjärta.
Det är okej att låta andra människor se det.
Åh, mina vackra flickor.
Ni är allt som jag nånsin hade kunnat önska mig.
Allt.
Var snälla mot varandra.
Slåss för varandra.
När ni blir äldre kommer ni att förstå vad jag menar.
Ni måste komma ihåg att jag sa det.
Jag kan inte... Jag kan inte.
Åh, Josette. Det här är det rätta.
Det är det enda rätta för dig.
Jag älskar dig.
Jag älskar er alla så mycket.
Gå hem, Ric. Jag tar hand om allt det här.
Det enda jag ska göra...
...är att hitta monstret som gjorde det här, och döda det.
Långsamt.
Det skulle inte göra dig nån nytta.
Och vem i helvete är du?
Ditt patetiska försök till humor kan inte dölja din rädsla.
Darra i Nekromantens närvaro!
Vem?
Nekromanten!
Bringaren av liv och död. Han som håller i ödets trådar.
Den undre världens fördömde kung!
Det ringer inga klockor. För dig?
Allt jag vet om nekromanter är från tv-spel.
De är häxornas kanonmat.
Jag är ingen häxa. Det finns bara en av mig, det försäkrar jag er om.
Och nu när ni sett vad jag kan göra -
- så ska vi prata om en viss kniv.
Om det är du som bär ansvaret för vad som hände i dag...
...så kommer du att önska att du vore nån annan.
Jag sa ju att döden inte kan hålla kvar mig.
Kompis...
Vi får väl se hur det är med den saken.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com