Hát itt vagy!
Nem is vagy olyan félelmetes, igaz?
Még nem. De egyre erősebb vagyok!
LEGACIES - A SÖTÉTSÉG ÖRÖKSÉGE 4. ÉVAD 14. RÉSZ
Kicsit furcsa, hogy minden normális.
Hogy Hope alig tizenkét órája van itt,
és még senki sem került kómába? Valóban!
- Ez jó jel, nem? - Korai lenne még megmondani.
Nevezz paranoiásnak, de még várom, mi sül ki ebből.
- Talán nem is sül ki semmi! - Mindig kisül valami.
Szerintem kezd pislákolni Hope emberi oldala!
Talán tudunk neki segíteni!
Valahogy belekényszeríteni valamilyen mély érzelem megélésébe!
- Talán ha bent rekedne a... - Terápiás dobozban?
Szerintem ez összetört.
- Kisült? - Ki.
Nem akarom tudni, mit jelent ez.
Ne az emberi oldalammal vesződjetek, inkább ötöljetek ki egy haditervet.
Haditervet? Minek?
Leverünk pár istent egy halálos csatában.
Minél előbb megtesszük, annál előbb folytathatom gondtalan életemhez!
Nem tudunk istenek ellen harcolni.
Ezért hívtam valakit, aki szakértő a témában. Épp most érkezik!
- Remélem, nem zavarok! - Dehogy. Épp időben jöttél!
Ezt nem csináljunk!
Mondtam már, nem beszélek a családomról!
Meg nekem egy kicsit plázacicás a kisugárzásotok.
Jóvá szeretnénk tenni!
Arcátlanok voltunk, és nem adtuk meg a kellő tiszteletet.
Ajándékot is hoztunk, hogy csillapítsuk dühödet.
- Mi van? - Régimódi barátom arra céloz,
hogy az istenek szeretik az ajándékokat. Le akarunk kenyerezni.
Rákos taco és különleges brownie-k.
- Csajok... - Kérlek!
Nagyon fontos lenne többet tudnunk a családodról!
Rendben!
De az összes brownie az enyém!
Ez egy mantikulum. Magam terveztem.
Algoritmizált varázslatot használ a valószínűség-számításhoz.
Hogy segít ez az istenek elleni küzdelemben?
Önmagában sehogy. Más is kell hozzá!
Olyasmi, mint az a játék, amit veled és Landonnal játszottunk.
Ezért vagy itt, kockafej!
Olyan, mint egy tábla szerepjátékhoz!
Vagy egy nagyon fejlett D&D játék!
Mint egy okos dobókocka,
ami megjósolja bármilyen támadás vagy védekezés kimenetelét!
Játékosan modellezhetjük vele, mi történhet egy valódi csatában!
Annyi a dolgunk, hogy beprogramozzuk a képességeinket a Man...
- Mantikulum. - Mantikulumba!
Szükségünk lesz egy összesítőre a képességeinkről.
Azt már megcsináltam!
Értelmetlen időpazarlás.
Aláírtuk a szerződést. Teljesítenünk kell a vállalásainkat!
Egy dzsinivel kötött alkuban, aki rabszolgasorba dönt másokat?
- Nincs más lehetőségünk. - Íme, a másik lehetőség!
Nekem sem tetszik, de ezzel is segítünk az embereknek eljutni Békébe.
És kiállhatatlan hűbérurunknak is!
Ami felszabadítja az összes rabszolgáját, beleértve minket is.
- Együtt csináljuk! - Jól van.
Beszélek a csökönyös lelkekkel, de nem lesz ínyedre, amit mondok.
- Ezt hogy érted? - Úgy,
hogy te segítesz nekik Békébe jutni,
de én az ellenállást képviselem.
Talán jobb, ha nem engedjük el a dolgokat,
ha ragaszkodunk a múltunkhoz és a dühünkhöz!
Én azt mondom, a megbocsátás a nyomiknak való!
Ha egyetlen érme nélkül térünk vissza a dzsinihez, akkor...
- Ki akarsz rúgatni minket. - Nyilvánvaló!
Csak úgy úszhatsz meg egy rémes melót, ha nem teljesítesz jól.
Fel a fejjel!
Már úgyis halottak vagyunk!
Mi a legrosszabb, amit velünk tehet?
Harminc pontot adott!
Ezek csak előfeltevések.
Kell még pár teszt, hogy igazoljuk az eredményeiteket.
- Sebesség 92 pont? - Az enyém 94!
Erről beszélek. Nem lehet gyorsabb nálam!
Pedig lehetséges.
De a sárkányerőd miatt plusz 20 pont jár védelemből
és plusz negyven támadásból. Közelharcban biztosan legyőznéd!
De ahhoz előbb el kell kapnia!
Próbáljuk ki!
Rajt!
Az erősségeim? Remek!
Teleportálok, és érinthetetlen vagyok, mint egy pukwudgie.
De láthatatlanná is tudok válni,
ami biztos másik szörnyhöz köthető.
Még nem jöttünk rá, pontosan melyikhez.
Mintha két gázpedálom lenne, és nem mindig tudnám, melyikre lépek.
Értem. Nos...
Ha készen állsz, kérlek teleportálj át szobán!
Megvolt.
Szép munka!
Az adatlapja kissé elavult.
- De ő tulajdonképpen... - Ember.
Tudom, a varázserőm nélkül nem vagyok túl lenyűgöző,
de harcolni akarok!
Nem ülhetek tétlenül. A barátaim veszélyben vannak!
Tíz plusz pont bátorságból.
Szeretnék segíteni!
Mind izgatottan várjuk, mire képes egy isten.
Félisten.
De nem csatlakozhatok.
Tilos a családom ellen harcolnom. Ez is apám átkának része.
De azt elmondhatom, hogyan harcolnak.
Ebben a játékban én játszom az ellenséget.
Már csak egy személyt kell tesztelni.
Nincs rá szükség. Igaz, Wayne?
Jelöltem az adatlapján, hogy nincs benne emberi.
Tulajdonképp ő a tökéletes harcos!
Hihetetlen szinten varázsol,
nincs benne moralitás, sem bármiféle gyengeség.
Kivéve egy apróságot.
Embereket vizionál, akik nincsenek jelen.
Ez a csatatér!
Örökké nem ignorálhatsz.
A vámpírok egy lépéssel pozíciót változtathatnak a táblán.
Az istenek sebessége változó.
És ők az ellenfeleitek!
Bátorkodtam létrehozni pár robotistent a játék céljára.
Remélem, élethűek.
Nem bűvöltem meg szobrokat a legutóbbi Mágusmérkőzés óta.
Aurora DeMartel!
Jen, az egykori diákom.
És az apja, Ken!
Egy egész istencsalád atyja.
És végül...
Elizabeth.
Lizzie nem harcolna ellenünk!
Miben fogadunk?
Hope-nak sajnos igaza van.
A legrosszabb forgatókönyvet is át kell vennünk a győzelem érdekében!
És Elizabeth kiszámíthatatlan.
De az istenekhez való hűségét elég alacsonyra lőttem be.
Még átállíthatjuk a mi oldalunkra!
A két csapat felváltva lép.
A sikert és bukást az általunk betáplált adatok alapján számítjuk.
Sorshúzással döntjük el, ki kezd!
Bal kéz. A balt válaszd!
Jobb kéz!
Tiéd az első lépés!
Elmondom, mit kell tudnotok a családomról!
Az istenek igazi seggfejek.
Kivéve Kronoszt, az idő istenét. Ő sosem felejtette el a szülinapomat!
Vágjátok? Mert jó az időérzéke.
Flúgosnak tartottak, mert nem illettem közéjük.
Őket a háború és rombolás érdekelte,
engem inkább az alkotás.
Én kovács voltam. Egy művész.
Apám utált emiatt.
Kennek hívják.
Fegyvereket kért tőlem az isteneknek, de nem akartam segíteni az ölésben.
Felajánlottam, hogy páncélt készítek, ami megvédik őket.
Apám elűzött, mondván, nem tartozom közéjük,
mert gyáva vagyok.
Úgyhogy, a barlangomban dolgoztam,
magányosan, elfeledetten.
Aztán egy nap apám hirtelen meglátogatott.
És úgy szólított, ahogy előtte soha:
Szervusz, leányom.
Kovácstudományod páratlan.
Örülök, hogy kedvére való, uram!
Ma én kérek szívességet tőled.
Korábban védelmet ajánlottál.
Most először, szükségünk van rá.
Sosem láttam még ilyennek.
Kellett egy perc, hogy rájöjjek, mit jelent.
Az én nagy és erős apám félt.
Mitől fél egy omnipotens istenség?
Az istenek annyira erősek, amennyire az emberek beléjük vetett hite.
Ami az évek alatt megfogyatkozott. És utána eljő az istenek végítélete.
Egy lény, amely elfeledteti a világgal, hogy valaha léteztek.
Malivore.
Lizzie-t átállíthatnánk! Először őt kell biztonságba helyeznünk.
Én hallgatnék rá!
Elvesztegeti az első lépésünket. Ez háború. Lesznek áldozatok.
Ő értékes a harcban, Hope!
MG Lizzie-hez lép!
Szia, szépség!
Auróra megtámadja MG-t!
Aurora megöli MG-t!
Ami a ti oldalatokra állítja Lizzie-t!
Nos, akkor mégsem akkora veszteség.
Lizzie dühében megöli Aurórát.
Apám megtámadja Lizzie-t.
Lizzie meghal.
Úgy tűnik, újratemetjük Lizzie-t.
Az esély a győzelemre nulla százalékra csökkent! Vesztettetek!
Lenyűgöző! Amint Lizzie meghalt,
nem maradt olyan lépés, ami győzelemre vihetne titeket!
- Miért? - Nem tudom.
De úgy vélem, oka van annak, hogy felbecsülhetetlen a győzelemhez.
Rendben! Akkor meg kell mentenünk Lizzie-t!
Fussunk neki még egyszer!
Megköszöntem már, hogy kirúgattál minket? Így sokkal jobb!
Honnan tudhattam volna, hogy Zied más feladatokat is ránk tud osztani?
Várjunk egy kicsit!
- Elvis, mi történt veled? - Kiraboltak, kishaver!
A Mulberry Streeten sétáltam, a zsákom tele érmékkel,
amikor megjelentek ezek az arcok a semmiből!
Nekem jöttek és elvitték a pénzeszsákot is!
Imádkozz, hogy az a szívtelen törpe ne fokozzon le WC-s bácsinak!
Tudja, hogy nem az én hibám volt! Az az istenverte bandita!
Múlt hónapban még Zied futárjaira is lecsapott!
Azt mondod, van egy bandita, aki meglopja Ziedet?
Ez nagyon értékes információ!
Köszönöm! Nagyon köszönöm!
Igen, nagyon eredeti!
Nem!
Bármit is tervezel, nem! Ma már így is rosszabbá tetted az életünket.
Az ellenségünknek van egy ellensége! Mit jelent ez?
Hogy egy zaklató tolvaj. Jogosan megszerzett érméket lop.
És mit csinál az, akinek mi dolgozunk?
Azt hiszed, jobbat teszel, ha követed a szabályokat?
Ezt csak azok mondják maguknak, akik nem látnak más lehetőséget!
Maradhatsz szenvedni, ha akarsz.
Én találok más lehetőséget!
A győzelem esélye nullára csökkent.
- Ismét vesztettél. - Az egészet rosszul csinálod.
Az a baj, hogy már azelőtt vesztettél, mielőtt léptél volna.
Mi a baj?
Semmi.
Auróra idősebb, ezért gyorsabb, mint a mi vámpírjaink.
Ki kell nyírni, mielőtt megmentjük Lizzie-t.
Ha látja, hogy bajban vagyunk, Lizzie átáll hozzánk, de egyedül marad,
és ha őt próbáljuk megmenteni először, azzal is elveszítjük.
- Mintha nem számítana, mit lépünk... - Mindenképp veszítünk.
Az a baj, hogy mi lépünk először. Egyszerre szállunk szembe velük.
- Ki kell provokálnunk a harcot! - Mondtam, hogy a balt válaszd!
Rendben! Lemondok az első lépésről.
Aurora megtámadja Hope-ot!
Aurora összeesik!
Lássuk, mit kezd egy vámpír a sárkánnyal!
Kaleb megöli Aurórát!
MG Lizzie-hez lép!
Apám megtámadja őket.
MG elég gyors. Eltűnnek, mielőtt lecsapna.
Lizzie biztonságban van!
Jól van, öljünk meg pár istent!
Látom, még mindig buta vagy.
- Mit csinálsz? - Egy italt.
Csak egy bizonyos szintig viselem el a bajtársiasságot.
Nem rajongok azért, amit kivált belőlem,
ha nincs valami, ami segít elviselni a csapatépítőt.
Akkor több kell, mint hiszed,
mert áttörést értünk el!
- Hány embert veszítettetek? - Egyet sem.
Dr. Saltzman rájött, mi a baj a támadással.
Ahelyett, hogy a saját erőnket használnánk, az övéket kell elvennünk.
Lizzie!
Ha elég időt nyerünk, hogy átpártoljon hozzánk, lefegyverezhet egy istent.
Ezért kell megmentenünk.
Jent is legyengítette annyira, hogy ki tudtam ütni a csatából.
Egy ugrással nyertem.
Már csak a nagyfiú maradt, és kéne a segítséged,
mert nem tudjuk, mit lépjünk most.
Tudom, mit kell tennem!
Képzeljétek csak el! Apám, minden istenek királya
a segítségemet kérte, hogy elbújhasson a harc elől.
Akkor ezért készítetted a szarkofágokat!
Zseniális!
A családom elvonult aludni, amíg Malivore megsemmisült.
És ösztönzésképp apám jutalmat ígért annak,
aki legyőzi Malivore-t és felébreszt minket.
A jutalom csak rizsa volt.
Érdekes! Az istenek szívessége.
Várjunk! Malivore halott!
- Miért nem ébredt fel a családod? - Mert hazudtam.
A varázslat, ami felébreszti őket, nem létezett.
Egy évezred után
apám végre helyet ajánlott maga mellett, a családban.
Csak arra tudtam gondolni, hogy büntette a népet minden apróságért
földrengéssel, tűzvésszel és árvízzel.
A rokonaim valójában szörnyetegek. És nem akartam olyan lenni, mint ők.
Tehát bezártam őket és megsemmisítettem a kulcsot.
Elárultad a saját családodat!
El ám!
És ha valaha felébrednek és rájönnek, szenvedés a jussom.
Szóval, nem hagyhatom, hogy bárki kiszabadítsa őket,
még ti sem.
Már csak Ken maradt.
- Azt hiszem, itt jön képbe a tribrid. - Még nem. Egy kicsit még megpuhítom.
Szálljon fel Kaleb!
Apám villámai betöltik az eget!
A villámlás megöli Kalebet.
Rendben. MG támad!
MG meghal.
Apám megindul.
Te jössz, Cleo!
Cleo meghal.
Micsoda meglepetés!
Jól van, most én szállok vele szembe!
Ugorjunk a végére! Ki nyer?
Attól tartok, így is túl erős. Hope veszítene.
Kezdjük újra!
Valamit amit nem értek.
Ha meg akartad szabadítani a világot a családodtól,
elég lett volna belökni a koporsókat egy vulkánba vagy valami hasonló.
- Nem akartam nyomukat veszteni. - Tessék?
Nem akartam nyomukat veszteni!
Vagy nem tudtad rávenni magad,
hogy tényleg örökre megszabadulj a családodtól.
Teljesen megértem! Van egy barátom, Hope.
Rengeteg borzalmas dolgot művelt.
Mikor esélyem lett volna megszabadulni tőle, mégsem tudtam megtenni.
Így feltételezem, nem volt oly könnyű elárulni a családod, mint állítod.
Nem semmisítetted meg a kulcsot.
Nem hát.
A család furcsa kötelék, nemde?
Nem tudtam megölni őket,
és főleg nem tartottam volna magamnál a kulcsot, nehogy beparázzak.
Úgyhogy eltettem valahova, ahol soha többet nem férek hozzá.
Volt egy féltestvérem, Ben.
A családom még rosszabbul bánt vele, mint velem.
Egy sziklához láncolták, hogy a szörnyek élve felfalják,
aztán újraéledjen és ez ismétlődjön a végtelenségig.
Vizet és kenyeret vittem neki, amikor tudtam.
Ez a mi kis titkunk!
De ezúttal volt egy titkom, amiről nem tudhatott.
Csak te vagy az.
Jó hírem van! Apánk alszik. Végre kiszabadíthatlak!
Ez nem volt elég. Örökre meg kellett szabadulnom a kulcstól.
Gyorsan, szabadíts ki! Még megszökhetünk előle!
Sajnálom, de az átok addig él, amíg apánk is.
A szörnyek továbbra is kínozni fognak, de ha Malivore elnyel, vége lesz!
Ez fog felszabadítani!
Nem!
És utána eltűnt.
A leggázabb az, hogy Malivore felejtés átka nem hat az istenekre.
Mindenre emlékszem. A tekintetére.
Mivel Malivore meghalt... akárhol is van Ben, örökre ott ragadt.
Soha nem lesz lehetőségem bocsánatot kérni,
és megmagyarázni, hogy mennyire gyűlöltem, amit tennem kellett.
De már így is túl messzire mentem! Néha...
az egyetlen kiút az, ha belevágsz.
Annyira sajnálom!
Már belátjuk, hogy tévedtünk.
Ha a kulcs örökre eltűnt, nincs mód felébreszteni az isteneket.
Köszönjük, hogy időt szántál ránk! Rendkívül nagylelkű voltál.
Jól van.
Hé, csajok!
Jó volt veletek.
- Megismételhetnénk valamikor! - Jó! Igen, ismételjük meg valamikor!
Mindenki támad!
Mindenkit megöl.
De előbb komoly sérülést okoznak.
Most én támadok!
Ez sem elég. Legyőz.
- Kell már a segítségem? - Fogd be!
Több munícióra van szükség!
- Hány diák van az iskolában? - Hope...
Ha hullámokban támadunk, lefoglalja a meggyilkolásuk...
Nem! Végeztünk! Értetted?
Egész nap úgy játszadoztál velünk, mintha feláldozhatók lennénk!
Csak magaddal törődsz! Hagyj minket ki ebből!
Mert ezért a Hope-ért
nem éri meg meghalni!
Magunkra maradtunk, kisanyám!
A figyelmemre vágytál? Jó. Beszéljünk!
Halkabban!
Azt fogják hinni, megőrültél.
Elég! Próbáltam a te utadat járni és nem vált be!
Nem mentél elég messzire!
Elég az elmetrükkökből és fejtörőkből. Hagyj békén!
Semmit sem tanultál ma? Egyedül pont, hogy nem érsz el semmit!
Akár tetszik, akár nem, szükséged van rám!
Szükségem van rád?
A gyenge kislányra, akit két különböző ál-Landon is manipulált,
és nem tudta rávenni magát, hogy megölje az igazit?
Nem, egyáltalán nincs rád szükségem!
Csak ha meg akarod nyerni a játékot.
Ez egyszer a mindenható tribridnek sincs megoldása! Ijesztő, nem?
Hallgatnod kell rám!
Beszéljük ezt meg!
- Tudjuk, hol a kulcs! - De nem tudjuk, helyes-e megtenni.
Hallottad, mit mondott Jen az apjáról!
Nem ébreszthetjük fel csak úgy! Szórakozásból öl!
Megállapodtunk valamiben.
Abban, hogy felébresztünk egy istent. Csak azon változtatunk, hogy melyiket.
Jen szerint az idő istene korrekt,
tehát őt élesztjük fel, és helyrehozzuk, ami félrement,
anélkül, hogy kockáztatnánk, hogy apuci esetleg ballábbal kel fel.
Próbálunk jobb emberek lenni, igaz? Nincs több bosszú, sem vérontás.
Csak vissza akarjuk kapni...
...a családunkat.
Sajnálom, ami Elizabethtel történt.
Milyennek tűnt, amikor láttad?
Elveszettnek.
Szerintem az közelmúlt eseményei miatt inkább csak sodródik.
Azok, akiknek a segítségére leginkább számított, hirtelen eltűntek,
beleértve engem is.
Talán nem kellett volna belemennünk ebbe a küzdelembe.
Ők még gyerekek.
De többel kell megküzdeniük, mint amivel bármelyik gyerek képes.
Igaz.
De várható volt. Minden generáció felforgatja a dolgokat,
és imádkozik, hogy a következő törje meg a mintát és mentse meg a világot.
Ezek a diákok különlegesek.
Ha valaki, ők rátalálhatnak a helyes útra.
Beleértve Lizzie-t is.
Tudom, mit kell tennünk! Meg akarom próbálni újra!
De ezúttal az emberi oldalam is beszáll.
Rendben. Módosítottam az adatlapját.
Bár nem látom be, miért segíti ez a harcot.
Sokat kell még tanulnod, Wade!
Te lépsz, kedvesem!
Nem küldeném be őket azért, hogy meggyengítsük.
Először magamat veszélyeztetném, mert tudom, elbírok vele.
Tartanám a frontot, amíg csak bírom,
hogy több esélyük legyen.
Egyedül támadom meg Kent.
Kárt teszel benne, de játékban marad.
Apám villámokat szór!
Megsebesültél. Az életerőd 70%-ra csökken.
Vámpírcsapást mérek rá és elvonom a figyelmét.
Apám tovább támad.
Találatot kaptál!
Már alig maradt erőd. Az életerőd 40%-ra csökkent.
Közelharcot vívok, a villámai hatósugarában.
A támadásod okoz sérülést, de túl gyenge vagy, hogy megállítsd.
- Apám tovább támad. - Kiüt. 30%-on vagy.
- Hope, ki kell szállnod! - Nem!
- Nem futamodok meg. Folytatom. - Nem futamodok meg. Folytatom.
Ismét kiüt. Elhomályosul a látásod, 20%.
Folytatom.
5%. Egyetlen lépésed maradt!
Kivédem a rá mért csapást.
Én pedig a következőt.
Mind beszállunk.
Lizzie is.
- Apám él! - Nyugodj meg!
Nem tudok! Apám visszatért, tehát a tervünk értelmetlen!
De ha nem viszem véghez, a vérszerződés bedarál.
Nem fog, mert a kihátrálásodat nem árulásként fogom fel.
Menj el hozzá!
Ha visszakapnám Tristant, nem hagynám, hogy egy szerződés az utamba álljon!
Ugye nem próbálsz átverni, hogy eláruljalak?
Korábban biztosan így tettem volna, de...
próbálunk jobb emberek lenni, nem?
Nem foszthatlak meg a boldogságtól, amikor egy karnyújtásnyira van.
Felébresztem az idő istenét, hogy visszakapjam a családom.
- Te pedig menj a sajátodhoz. - Köszönöm!
És ha nem sikerül felébreszteni?
Akkor megteszem, amit csak kell.
De ha megpróbálod feléleszteni Kent, el kell mondanom apámnak.
Megpróbálnak majd megállítani. Velem együtt.
Azt már árulásként fogom fel.
Akkor meghalok.
Van választási lehetőséged, Elizabeth.
Állj meg most, kockáztasd, hogy mindent elveszítesz,
vagy folytasd.
Segíts felébreszteni a jobbik istent, és csináljuk végig!
Újabb csapást mérnek Kenre.
Nem értem! Mi változott?
Bátorságot ad nekik. Hitet a győzelemben.
Ha az igazi Hope vezeti őket, megnövekedik az erejük,
ami épp elég lehet.
Apám visszavonul.
Ez az! Gyerünk!
Ideje kivégezni.
Egyszerre támadunk!
Sikerült!
Látod? Győzhetünk.
Csak változz vissza! Engedj magadhoz, mielőtt elveszíted az irányítást!
Ez csak egy ostoba játék!
Ez nem igaz, ez csak kalkuláció.
Szánalmasak voltatok. Kisfiúk szerepjátékoznak?
Mind meg fogtok halni! Nem veszitek észre?
Feláldozhatók vagytok! Nem jelentetek nekem semmit!
- Hope! - Te pedig...
egy hazug mártír vagy!
Nem tudod megmenteni a szeretteidet, mert nem vagy elég erős!
Nem látjátok, hogy a halálba viszlek titeket? Valaki öljön meg!
Valaki öljön meg!
A terápiás doboz szebb mint újkorában!
És kiegészítettem pár dologgal. Mondhatni, frissítettem.
Úgy hallottam, te tehetséges varázsló vagy.
Attól tartok, azok az idők már elmúltak.
Talán igen, talán nem. Megengeded?
Különös, hogy fájdalmat érzel, amikor varázsolni próbálsz.
Általában, ha egy boszorkány elveszíti az erejét, semmire sem képes.
A fájdalmat sokszor ahhoz kötjük, hogy valami nem működik.
A valóságban azonban a fájdalom csupán a változás jele.
Szia!
Tudom, nem kellene magamra vennem a védelmeződ szerepét,
de ami ma történt, az nem oké. Kicsit sem tetszik, és...
Igazad van!
Azt hiszem, ideje kideríteni, mi történik velem.
Szevasz, ember!
Ez kemény menet volt, de megnyerted a játékot, E!
Jó érzés volt végre irányítani.
De arra is rájöttem,
hogy ha nem fejlesztem az erőmet, akkor mások meghalhatnak.
Ez amúgy is megtörténhet.
Wade elmondta, hogy a csata utolsó pillanataiban
legalább ketten meghalhattunk volna.
Nincs olyan forgatókönyv, amiben nem veszítünk el valaki.
Szerintem kettőnknek ígéretet kéne tennie,
hogy történjék bármi, nem Lizzie lesz az.
Történjék bármi, nem ő lesz az.
Mit tegyek?!
Olyan nehéz ez a nagy zsák érme!
Remélem, megfáradt izmaim elég erősek, és elérek vele Ziedhez!
Kicsit túljátszod, nem gondolod?
Értem már!
Azért jöttél, hogy megfúrd a tervem, ahogy én a tiédet.
Segíteni jöttem. A zsákom tele érmékkel, amelyeket ma szereztem!
Hová lettek magasröptű gondolataid a szabályok követéséről?
Társak vagyunk. Az első számú szabály, hogy összetartunk.
Bár továbbra is rossz ötletnek tartom.
Mi van, ha ez a bandita mondjuk Karóbahúzó Vlad?
- Ő a szíve mélyén puhány volt. - Egy szívességet kérek!
Ha a bandita rosszabb, mint a dzsini, akkor más irányba indulunk el.
Áll az alku! Én sem akarom az egyik zsarnokot egy másikra cserélni.
Az elméleti győzelemre!
Úgy örülök, hogy vége!
Igazán kellemetlen volt az apám helyébe képzelni magam.
Borzasztó érzés volt megölni titeket.
Komolyan rosszul érzed magad valamitől?
Azt próbálod sugallni, hogy én...
Hogy is mondják? Pesszimista vagyok?
Csak nem kifejezetten optimista.
De ma tényleg optimista voltam!
Most először tapasztaltam meg, hogy van esély,
bármilyen apró és törékeny is,
hogy valaki végre megállíthatja a családomat.
Butaság reménykedni, tudom.
Ma kemény leckét kaptam arról,
milyen rövid és kiszámíthatatlan az élet.
Rájöttem, hogy értékelnem kell minden jót
és minden jó embert, amíg köztünk vannak.
Szóval tartson ki az optimizmusod! Megéri megőrizni.
Azt hiszem, ha nem vigyázunk,
még a végén jobb emberré teszel, Jed!
Aha. Te is engem.
Gyorsan ránézek Finchre! Ő ügyel a dolgokra helyettem.
De utána újratöltjük a poharakat!
Szevasz, Ben!
Mikor utoljára találkoztunk, nem igazán küzdöttem ellened.
De ezúttal nem lesz olyan könnyű legyőznöd!
Persze, hogy nem, drágám! Ezért hoztam segítséget.
Aggódtam ma a lányokért. Örülök, hogy hívtál!
Nem, Lizzie-ről semmi hír!
Tudom.
MG-vel igazatok volt Hope-ot illetően.
Közel jár.
Úgyhogy bármit is tervezel,
azt hiszem, itt a lehetőség, amire vártál.
Magyar szöveg: Őri Eszter