Tag bukser på, ikke?
Har du det bedre nu?
Gik du i søvne igen?
Det gjorde jeg vel.
Hvad laver du?
Jeg leder efter mine briller.
Du bruger ikke briller.
Er du sikker?
Har du set min mundharmonika?
- Stop. - Nej, hvad med her?
Du nærmer dig.
Har du flyttet billederne i gangen?
Hvad?
De hænger i en anden rækkefølge.
Flyttede du rundt på dem, mens jeg var indlagt?
Det tror jeg ikke.
Jeg føler, jeg er ved at blive vanvittig.
- Mine børn og jeg fortjener... -Det er latterligt.
Jeg ved, at to uger er længe at være væk.
Det er omkring 1/78 af jeres liv.
Men det føltes også længe for mig.
Forestil jer, hvis I kun havde fødselsdag én gang hvert sjette år,
så ville ingen af jer have haft fødselsdag endnu.
Og I ville skulle vente i et helt liv på at få lys og kage.
Så længe føltes det at være væk fra jer.
- Hvilken slags kage? - Det er irrelevant. Følg med, Cassie.
Ja, Zabeth?
Var du bange?
Jeg...
Jeg husker det ikke.
Husker du virkelig ingenting?
Lægen sagde, det er normalt ved et traume.
Det er bare dagene omkring ulykken, men det kommer igen.
Har du ar?
Fra ulykken, har du ar?
Jeg har det her.
Måske behøver du ikke løfte din...
Hvad med det der?
Det er gammelt. Min far døde, og jeg troede, det var min fejl,
men det er længe siden.
Hvad er "døde"?
Okay. Skal vi ikke lege alle sammen?
Nej, jeg klarer det.
Hvorfor holder du ikke en pause?
Jeg klarer det. Hvorfor holder du ikke en pause?
Okay.
Og du kan få mere tid, hvis du har brug for det. Der er ingen hast.
Ja, men det er...
Det er bedre for mig, hvis tingene bliver normale igen.
Selvfølgelig. Eller måske endda bedre end normale,
såsom ikke at blotte dig for børnene.
Det er okay. Jeg er her. Far er her.
Det ved jeg! Hvorfor tror du, jeg sagde "Ah"?
Hvor har du været? Hvad sker der? Hvornår bliver tingene normale igen?
De bliver ikke normale igen, det snakkede vi om. Husker du det ikke?
Jeg kan ikke gøre det her. Jeg kan ikke blive ved med at ende steder
og se ting og mangle ting.
Jo, du kan.
Jeg ved, du kan, for det vil du.
For på en måde har du allerede gjort det.
Tid er en begrænset form for oplevelse.
Forstår du det?
Nej, det gør jeg ikke. Jeg forstår intet af det her.
Okay. Bare...
Kom her, jeg vil vise dig noget.
- Ser du klodserne? - Ja.
Forestil dig, at klodserne er hele verden.
Alt i verden, faktisk i hele universet.
Denne klods er pyramiderne, og denne klods er Julia Roberts,
og denne klods er en ostesandwich.
Okay, her kommer hr. Bygningsarbejder.
Vi vil gerne forestille os, det er en lesbisk mor.
Godt, det er en lesbisk mor,
og hun går og kigger sig omkring,
og fra hendes perspektiv er disse klodser alt.
Men vi to er heroppe, og vi kan se, at det bare er klodser.
Forstår du det?
Ja. Men...
Du er egentlig ikke heroppe.
Du har den ene fod heroppe, og den anden fod
er stadig dernede blandt klodserne.
- Ja. - Det vil ikke altid være sådan.
Det er lidt som at køre med gear i modsætning til automatgear.
Automatgearet er nemmere,
men du kører ikke rigtigt, vel? Bilen kører dig.
Så jeg vil have, at du...
Luk øjnene, og træk vejret dybt ind,
og husk følelsen, da du kørte med gear første gang.
Jeg har aldrig kørt med gear.
Virkelig?
Jeg kan ikke køre med gear.
- Har ingen lært dig at køre med gear? - Nej.
- Virkelig? - Ja.
- Kan du ikke bruge et gear? - Nej.
- Lærte din mor dig det ikke? - Er vi fanget i en spiral? Nej.
Hvordan kan nogen sige,
de har lært dig at køre, men uden gear?
- Det er grundlæggende. - Hør her.
Hvis du vil lære din datter at køre med gear, så dø ikke.
Hvis du bruger det mod mig...
Mistede du ikke også titlen
som ekspert i at køre biler, da du døde i en bilulykke?
Jeg sagde jo, det ikke var en ulykke, og at nogen forsøgte at dræbe mig.
Tror du, jeg ville være så uansvarlig og køre i en kløft
og efterlade dig på den måde? Det ville jeg aldrig gøre.
Men hvem ville slå dig ihjel?
Jeg er ikke sikker. Derfor har jeg brug for din hjælp.
Men hvorfor mig?
Fordi du er udenfor lige nu, og du kan.
Hver gang jeg forsøger at nærme mig min egen død,
bliver jeg skubbet væk af traumet.
Jeg forsøger at koncentrere mig, men ender et andet sted.
Hov, pas på. Hun kan komme til skade.
Er du okay? Sig undskyld.
- Undskyld. - Det er okay.
Godt. Leg så.
Hvad lavede du?
Chichimecaerne var en nomadestamme, der boede nord for dalen i Mexico.
Selvfølgelig.
Ja, tingene løser sig nok af sig selv,
når der går lidt tid.
Det skal jeg nok.
Okay. Hej.
Det var Tunde. Han er bekymret for dig.
Han tror, du måske burde holde fri lidt længere.
Og han ringede til dig?
Hvad er du, min far?
- Hvor er min telefon? - Ja, det var sært.
Du ved nok bedre end mig, hvordan du har det.
Og du er okay, ikke?
Kom, jeg vil vise dig noget.
Far, hvad nu, hvis det er farligt, jeg er sådan her?
Hvis nogen bliver skadet?
Hvad nu, hvis alt i universet er forudbestemt?
Folk burde slappe af,
for de styrer faktisk intet.
- Er det sandt? - Du skader ikke folk,
du hjælper dem. Sådan er du.
Kan du huske, da du var otte,
og alle drillede dig i den nye skole?
Endda hende, der stank, Rita?
Ja.
De piger var de værste.
Ja. Og din mor og mig blev ringet op af inspektøren,
fordi du altid kom til gymnastik uden din uniform.
Det viste sig, at du lånte dine tørre shorts til Rita,
hver gang hun tissede i bukserne.
Jeg ville nok bare slippe for at kravle i et dumt reb.
Nej. Du er en betænksom pige,
du er rar, noget helt særligt og god.
Bare du kunne se, hvilken fiasko jeg har været.
Så ville du ikke sige de ting.
Du vil altid være den samme inderst inde.
Jeg er din far, jeg ved den slags.
Selvfølgelig.
Den eneste i familien, der tror på mig, er død.
Indtil videre. Ved du, hvad jeg lavede, og hvem jeg var?
Du var professor, naturfagsprofessor.
Naturfag? Prøv teoretisk fysik.
Jeg sagde fysik.
At kalde teoretisk fysik for naturfag er som at sige, John Lennon var sanger.
Han sang da.
Lad os snakke om tidsrejser.
Hvorfor er tidsrejser umulige i teorien?
Kom nu, vi talte om det i sidste uge.
Hvad er barrieren?
Lyshastighedsbarrieren?
Lyshastighedsbarrieren. Tak, Farnaz.
Er der noget, der bevæger sig hurtigere end lys?
- Nej. - Superman?
Det gør kvantesammenfiltring.
Meget fint. Hvordan hjælper det os, hvad tidsrejser angår?
Ved nogen det?
Kom nu.
Er der ingen, der ved det?
Det er en skam, for jeg håbede, I kunne fortælle mig det,
for jeg ved det heller ikke.
- Jeg løj. Jeg ved det. - Hvad?
Kvantesammenfiltring, tidsrejse, det hele.
Husker du mit forskningsarbejde med shamanerne?
Jeg fik en af vores venner til at tage en tur i MR-scanneren.
Du godeste. Er det en shamans hjerne?
Det er fantastisk.
Hvis vi fortsætter ad denne vej...
Universitetet vil aldrig finansiere fase to.
Hvis bare vi kunne få et uafhængigt tilskud.
Jeg glemte at fortælle dig, vi har fået et uafhængigt tilskud.
Hold da kæft!
Det er utroligt...
Hvad foregår der mellem dig og lærerens kæledægge?
Du hæfter dig ved det forkerte her.
Vi taler om at flytte rundt på tids grundlag.
Flytte rundt?
Sam?
Ja?
Du har flyttet rundt på billederne igen.
Ja. Du sagde, de hang forkert, så jeg flyttede rundt på dem.
Det er stadig ikke rigtigt.
Ærlig talt vidste jeg ikke, de hang i en bestemt rækkefølge.
Men hvordan blev rækkefølgen ændret?
Det var nok en af de der tyve,
der bryder ind i ens hus uden at stjæle noget,
men bare flytter rundt på tingene for at forvirre en.
Jaså. En af de der drillende tyve.
Ja ja.
Ikke alt er et stort mysterie, okay?
De faldt nok bare ned, og så satte jeg dem op igen.
Faldt de ned, og satte du dem op igen?
- Ja, måske. Sikkert. - Ved du det ikke?
Undskyld! Du er ikke den eneste, der har haft et par hårde uger.
Okay.
Undskyld.
Du behøver ikke bekymre dig om mig, for jeg har det rimelig godt.
Rimelig godt.
Jeg lover at være mere fokuseret.
Alma, jeg betragter dig som en ven,
men teknisk set er jeg også din chef,
og jeg er nødt til at gøre det rette for børnenes skyld,
selvom jeg nogle gange ville ønske, at fortælletæppet
ville forvandle sig til et sort hul og suge dem væk.
Det ville være sejt.
Og også tragisk og slet ikke sejt.
Okay, vi giver det en chance til,
men hvis du har det underligt med noget,
så sig det, og så finder vi ud af det.
Okay. Og hvis du har det underligt med noget,
så sig det til mig, og ring ikke til min kæreste,
for det er underligt.
Jeg tvivler på, du er den bedste til at vurdere din bedring følelsesmæssigt,
så jeg ville høre en andens mening.
Det behøver du ikke gøre.
Jeg gør det, der er rigtigt for børnenes sikkerheds skyld.
Det var patetisk.
Hvor var vi? Her.
Alle har to, hvad skal man kalde det...
- ...jeg'er. - Far.
Så når de deler sig...
- Det fungerer ikke. Jeg kan ikke. - Det er okay.
- Jeg vil hjælpe dig, men jeg kan ikke. - Jo, du kan. Det kommer du til.
Nej, hør, du går bare alt for hurtigt,
og jeg presser dig.
Vi lærer begge to. Vi kan gøre det her sammen.
Okay, men...
Jeg har brug for at kunne fungere i den virkelige verden.
Jeg ved, hvad du har brug for. Du har brug for et anker.
Du har brug for noget fysisk, så du kan være til stede på det fysiske plan
såsom en bedekrans eller en bedemølle.
Ved du hvad?
Hvor er den?
Er det her mors loft?
Ja. Jeg blev besat af en ting.
Din mor bad mig om at smide den ud.
Men jeg vidste, jeg kunne få brug for den, så jeg gemte den her.
Jeg savner loftet.
Da jeg var teenager, blev jeg høj...
...af at sidde her og læse til eksamen.
Kom nu.
LOKAL PROFESSOR OG ELEV DRÆBT I ULYKKE
Hov, se lige.
Og det fungerer stadig.
Er det den tingest, der skal forankre mig i den fysiske verden?
Elektronisk blackjack?
Det er ikke tingene, okay?
Det er måden, det spilles på, den gentagende handling.
Det er komplekst nok til at optage dig,
men det er enkelt nok til ikke at overvælde dig.
Du skal bare fokusere på spillemønsteret,
og det vil holde dig forbundet til den store, universale tidslinje,
mens den går fremad i rækkefølge.
Du ved, i rækkefølge.
Mener du det alvorligt?
Nitten. Jeg bør stoppe, men...
Bum! Jeg kan stadigvæk.
Alma, vámonos.
Hvor er du? Vi skal af sted.
Hvor vil de have, jeg tager hen?
Jeg fortalte dig ikke, det er lørdag.
Hvad? Hvad er der sket med torsdag og fredag?
Bare rolig. Det er nogle møgdage.
- Hvad? - Du kan vende tilbage til dem,
når du vil.
Du bør især kigge på torsdag,
for du fandt en ny thairestaurant, du kunne lide.
Alma, hvad laver du deroppe?
- Okay. - Her, tag det.
Vent, en mere. Okay, det er dit. Gå.
FRA FRØKEN TIL FRUE
- Becca? - Hvad?
Bliver det et jødisk bryllup, for jeg vil danse hora.
Vi er ikke jøder, Alma.
Men det er far.
Var.
Nu vi taler om far,
så var der en med ham i bilen den aften, ikke?
Farnaz, ikke?
Det ved du jo godt.
Nej. Du fortalte mig det aldrig.
Så må jeg ikke have ment, det var vigtigt,
ellers havde jeg nævnt det.
Eller, hvis det ikke var vigtigt,
havde du sagt det, for så havde det ikke været en hemmelighed.
Det troede jeg, jeg gjorde.
Tror du, de havde en affære?
Alma! Nej.
Hun var hans elev. Det er det eneste, jeg ved.
Pokkers også.
Hvis du vil snakke med mig,
så læg spillet fra dig.
Ja, det er superirriterende. Hvad med den her?
Jeg foretrækker den anden.
Jeg vil ikke have blondekrave på, mor.
Ja, mor, helt ærligt.
Hvad ved jeg?
Jeg har bare været til mange flere bryllupper end jer to.
Ja, i 80'erne.
- Sådan! Du er gammel, mor. -Dios mio.
Gider du stoppe med det bipperi og hjælpe mig et øjeblik?
Vælg nu bare en med høj talje, så det ikke gør ondt, når du spiser.
Gør ikke det. Alle vil tro, du er gravid.
Det er superbehjælpeligt.
Undskyld mig, jeg vil hente en ringpude,
jeg kan skrige ind i.
- Det var så lidt. - Becca...
Tror du, det er muligt, at nogen ville slå dem ihjel?
Alma.
Hvorfor skulle far køre ned i et stenbrud?
Alma, cállate, okay? Jeg vil ikke tale om det.
Okay. Hvad med den her?
- Smuk. - Køb den.
Hvorfor tog du med?
Du ved, jeg ikke er god til den her slags.
Vil du med på bar senere? Det er jeg god til.
- Hvilken bar? - Den bar, vi altid tager på.
Hvad er det? Hvad laver du?
Hvad?
Tager du virkelig Sam med til mit bryllup?
- Hvorfor skulle jeg ikke det? - Husker du slet ingenting?
Husker hvad?
Ved du hvad, Alma, jeg er træt af det her.
Jeg beklager, mor. Jeg er ikke...
Fandens. Hvad...
Hvis du vil leve på den måde, så vil du leve på den måde.
Hvor har du spillet fra?
Er du okay?
Stod sofaen altid så langt fremme?
Ja.
Nej, den gjorde ikke.
Se, man kan se mærkerne i tæppet.
Mærkeligt.
Jeg er sikker på, du flyttede alting,
da jeg var indlagt, bare for at gøre mig tosset.
Hvorfor skulle jeg det?
Det ved jeg ikke.
Jeg føler bare, alle vil gøre mig tosset.
Alma, jeg sværger, det gør jeg ikke.
Hvad har du der?
Er der sket noget mellem dig og Becca, mens jeg lå på hospitalet?
Det tror jeg ikke.
Hun tror, du ikke kommer til brylluppet.
Du kender din søster.
Hun kan være sjov. Hun er en mærkelig dame.
Hun er faktisk slet ikke mærkelig. Det er lidt hendes problem.
Bryllupper får altid det værste frem i folk.
Det gør de vel.
Pokkers også!
Matteo, hvad så?
Sådan.
Oliver, min ven.
Rosa Celia, kridt i næsen. Gør du bare det.
- Cassie. - Hvad spiller du?
- Et spil. - Jeg vil spille.
Cassie, det er Almas tur. Måske er det din tur næste gang.
Nej, det er et spil for voksne.
Det ville være uansvarligt af mig at lade hende spille det.
Det er uretfærdigt!
Alma, jeg har et spørgsmål,
er det absolut nødvendigt for dig at spille det spil hele tiden?
Det er det faktisk lidt.
Okay, et opfølgende spørgsmål. Er det?
Lægen anbefalede det.
Det hjælper mig med at fokusere, og det var det, du ville.
Du ville det her.
Så en læge bad dig om at spille elektronisk blackjack
hele tiden for at få det bedre.
Vil du se en recept?
Ja, det ville jeg faktisk være rigtig interesseret i.
Tunde, jeg ville ønske, du ikke blandede dig i
en kvindes sundhedsrettigheder og behandling.
Okay. Ja.
Nyd spillet.
Tak.
- Hej. - Hej.
- Hav det godt. - Tag den med ro.
- Hej, Oliver. - Sig farvel, Oliver.
- Farvel. - Hej.
Hej.
Det er tidligt, du går.
Vent!
Bare...
Hold ham væk fra vand. Jeg beder dig.
Jeg forstår ikke.
- Alma. - Hvad er der i vandet?
Ingenting. Alma er bare...
- Hør efter, lige nu. - Hov.
Han skal lære at svømme, okay?
Jeg ved, jeg lyder skør, men jeg prøver bare at hjælpe.
Okay. Det er okay, Alma. Vi melder ham til svømning.
Tak.
Hej.
Hvad er alt det her?
Jeg stjal det fra min mors loft. Sig ikke noget til hende.
Jeg prøver at finde ud af, hvem der dræbte min far.
Det vidste jeg ikke noget om. Var det dét, der skete?
Ja. Jeg er ret sikker.
Hvordan gik det i skolen i dag?
Det gik godt.
Godt.
Alma, kommer du i seng igen?
Ja. Lige om lidt.