Den verden, vi kendte, er væk.
For tre hundrede år siden,
den store oversvømmelse slugte landet,
intet efterlader men spredte øer
og et hav uden ende.
Over os svirrer himlen med en storm, der aldrig forsvinder.
Nedenfor, den gamle verden, dens byer,
dens viden, tabt til tiden.
Men ikke alt var tabt.
Fra ruinerne, Argos blev bygget,
en by med tårnhøje mure,
glimtende lys og hemmeligheder begravet dybere
end havet selv.
Argos er styret af grundlæggerne, Titans,
menes at være lige så gammel som den verden, de byggede.
De regerer fra deres citadel, forkynder sikkerhed,
men deres sikkerhed kommer med en pris.
At bo i Argos, du skal tjene det.
Stormridning, et dødsløb af hastighed og overlevelse,
hvor kun de mest ubarmhjertige kan hævde sejren.
Du vinder og dine folk får adgang.
Du taber og din ø er blottet,
dets folk caster ud i det åbne hav.
Det er grundlæggernes lov.
Det er prisen for at overleve.
I generationer, øboerne fik at vide
den racing for Argos er den eneste måde.
Men nogle af dem tror mere,
en legende, der taler om den ene hvem vil sætte dem fri,
den lovede.
Men dette er ikke historien af den lovede.
Dette er en historie om et løfte, et løfte om kærlighed.
Et løfte om at kæmpe. Et løfte om at stige.
Tre, to, en.
Hammerhoved.
- Grundlæggerne erklærede ham for kriminel,
en eftersøgt fredløs,
men til nogle af os, han var en vej at følge.
- Hvor vil er du, når stormen rammer?
Er du bange vil det ødelægge din ø?
Fortvivl ikke, øboere.
Du kan sikre din øs sikkerhed
bag Argos mure.
Bare læg din ø op som sikkerhed
og en af vores generøse grundlæggere
kan sponsorere dine valgte ryttere for at deltage i ligaen,
at vinde et løb og vinde en plads
for dem, der bor på din ø bag Argos mure.
Din sikkerhed er et løb væk.
- Neb. Giv mig en ni.
-Neb, du skal se det her.
Torpedo er tændt.
Kom nu, kom nu.
- Onde, ikke?
Alle systemer er væk.
-De kalder ham Hammerhead.
Legenden siger det han blev ramt af lynet
og ofrede sig selv til stormen.
De siger han reddede hele sin ø
og mistede aldrig en eneste tur.
Nogle mener, at han rent faktisk brød gennem stormen
og kom ud på den anden side.
Andre troede at han stadig styrter løbet
fra tid til anden
så han kan vinde en plads for alle øboere.
Det kunne blive os en dag.
-Hvem har brug for legender?
Du har ikke Hammerhead. Du har mig.
I børn ser på.
Hvis nogen vil fange lyn,
det bliver mig.
Lad os gå, børn!
- Kom nu, børn. Må gå.
-Kom nu.
-Når du kommer til Neptuns klippe,
du har 10 sekunder at bryde væk.
- Okay.
Jeg vil gennemgå det.
Stormhorisonten vil falde.
- Bare vær opmærksom af bombehoveder, okay?
- Okay. Lad os gå.
- The Legend of Hammerhead var mere end bare en historie.
Det betød håb.
En grund til at tro, at der var noget ud over stormen.
- Bliv ved med sandheden, børn.
- Blandt dem, der troede var Lazar, Anas far.
Mens andre løb efter sejren,
han var ligeglad med at vinde.
Hans mission skulle bryde stormen
og se, hvad der ligger hinsides.
Liveudsendelse
fra Argos' mure,
dette er det sidste løb sæsonens
som vores konkurrerende Storm Riders venter spændt på nedtællingen.
Dette er et dragrace fra udgangspunktet
til Neptuns klippe og tilbage igen.
Vindere vinder en plads på Argos.
Tabere bliver kastet ud til det åbne hav.
Her er øerne, der konkurrerer:
Avalon, Cios, Malia og dette års klare underdog,
Figenøen er kommet frem med deres udvalgte mester.
Hvem ville have troet?
Som altid, løbet vil blive overvåget
af Argos-rytterne,
eller som nogle, inklusive mig selv, kalder gerne til dem,
bombehovederne.
Og de er afsted til løbene.
En god start for Avalon-ryttere,
der springer ud foran med Argos-ryttere
lige bag dem,
og Fig Island, Cios og Malia kæmper om position.
- De burde komme her snart.
Onde, ikke?
Figenøens rytter kommer tættere på
og tættere på Avalon-ryttere,
hvem sætter farten ned, støder ind i ham og skærer ham af.
Og rytteren fra Cios fanger lynet,
giver ham et boost.
Han overtager førstepladsen.
Endnu et løb fuld af kaos og ødelæggelse.
- Styr tilbage.
Vi skal tilbage til tunnelen.
Åh, og den anden Cios-rytter
styrter på klipperne.
Øen Cios er nu officielt erklæret for tabt.
Men løbet for vinderen fortsætter.
Malia, Avalon, Argos ryttere omkring Neptuns klippe.
Førsteløberen fra Avalon kommer langt foran.
Hvis han krydser målstregen,
øen Avalon vil være på vej til Argos.
Jeg kan ikke tro hvad jeg ser lige nu.
Figenø-rytteren bryder af.
Det ser ud til, at vi har en oprørsrytter i vores midte.
Dette er den femte hændelse
denne sæson af sådan selvmordsadfærd.
Hvad tænker disse mennesker?
Lazar fra Fig Island
synes at være på vej til stormen.
Hvornår lærer disse hedninger, ingen overlever stormen.
Fire ryttere døde på vandet i dag.
Øen Cios er kommet på sidstepladsen.
Deres folk vil blive evakueret og stenene fra deres ø
vil blive for evigt en del af vores væg.
Må dybets barmhjertighed vær over dem.
Så langt som Fig Island,
de vil blive udelukket fra kapsejlads i de næste ti år
på grund af deres forræderi.
- Efter hendes fars død, Ana låste sin smerte inde.
Men hun svor det en dag, hun ville hævne ham.
-Her. En ø med Titans.
-Der er ingen øer forbi Storm Horizon, Neb.
- Sprænghoveder.
- Hold kæft, din lille punk!
- Ana! behage.
Klasse, hvad ved vi om Storm Horizon?
- Vi er heldige at være beskyttet ved Storm Horizon.
- Meget godt, Tom.
- Stormen er løgn skabt af stifterne.
- Stille!
- Det har han ganske fantasien.
Men vi kan simpelthen ikke acceptere ham manglende respekt for vores grundlæggere,
vores velgørere.
Han taler om mytiske øer,
oprørsryttere...
- Legend har det han blev ramt af lynet
og ofrede sig selv til stormen.
-Neb, du skal ned!
Kom ned!
Neb, kom så!
Neb, du skal ned!
Neb!
Argh!
- Legend siger at Hammerhovedet
blev ramt af lynet.
Så jeg tænkte, at det var min tur at stå for Ana,
at møde stormen, skal testes.
Fordi kun dem hvem overlevede stormen
vundet magten for at bryde igennem det.
- Rytteren fra Fig Island blev dræbt
mens du forsøger for at bryde stormen.
Som en konsekvens af dette kriminel adfærd,
Figenøen vil møde ti års suspension
fra enhver fremtidig racing.
Men den virkelige tragedie rammer befolkningen i Cios,
hvis to udvalgte ryttere styrtede midt i løbet,
laver det aldrig til målstregen,
der resulterer i deres ø står for udsættelse.
Må dybets barmhjertighed vær over dem.
-Pagans of Cios,
dit forsøg at deltage i Argos mislykkedes.
Den rytter, du valgte har svigtet dig.
Din tilbedelse af Gaya har svigtet dig.
Cios er nu ejendom af Lord Tarus.
Åbent hav er dit nye hjem.
Må forræderens nåde...
- Det er nok.
- Stop med at gøre modstand!
- Grundlæggerne tager ikke kun øer,
de river dem fra hinanden
mens du søger for noget gammelt.
Kernen i selve livet,
naturens endelige bud på genfødsel.
Et stof meget få kender til,
hviskede for at trodse selve døden: elementet.
Jeg følte døden kravle gennem mine årer,
mine øjne brænder af ild.
Men så min bedstefar gjorde noget
han svor det ville han aldrig gøre igen.
Så kom visionerne.
Et lynglimt, en tåre i tiden.
Og der var han, hammerhovedet.
- Vores udgravninger afslørede ingen ny kilde.
Intet.
- Hvor mange øer er der tilbage?
-For plyndring?
- Hvor mange?
-Lidt over 2.000.
- Hvor meget element har vi tilbage, Tarus?
- Et årti i reserve, måske mindre.
-Så tager vi øerne med magt.
-Du krydser den grænse og du minder øboerne om
det endda med vores samlede kræfter,
de er flere end os, tusind til en.
Du dør før den brønd løber tør.
Det er tid for os at acceptere vores skæbne.
-Jeg bestemmer min skæbne, baronesse.
- Amor fati.
- Jeg har hørt de ord før.
-Det er bare et ordsprog fra den gamle verden, Tarus.
Nej, det var hans sag.
Forræderen, tyven, Sykeus.
Vi kan ikke tage øerne med magt.
Så i stedet hedningerne vil give os dem.
Vi øger løbene.
Jo flere hedninger bløde ud i vandet,
jo tættere er vi på at finde en ny kilde til elementet.
Desuden de der selvmordstruede ryttere
bliver for hyppige at ignorere.
Åh, og baronesse...
Sig ikke hans ord til mig igen.
Øen Cios
er blevet evakueret ved dekret fra Argos,
dens indbyggere...
- Måske en dag, du vil være i stand til at lave figenmarmelade
lige så god som din gamle bedstefar.
Bare måske.
For så vidt angår den seneste adfærd
af Figenøens rytter,
vor herre Grundlæggere har vist mildhed.
- Nej, det er det.
et midlertidigt forbud for en chance
om at vinde et sted på Argos.
- Se på det her, hva'?
... at eventuelle fremtidige forsøg
at bryde stormen vil resultere i permanent diskvalifikation,
som sådanne handlinger udgør en stor risiko for vores...
Visionerne kommer pludseligt.
Uventet.
Som lynet det fik mig til at se.
Der var han igen, forfølger mig,
stirrer tilbage på mig.
- Ved dekret af Argos, dets indbyggere
tilslut dig nu det voksende antal af fordrevne
søger tilflugt på dybt hav.
Øboere opfordres til at stoppe denne hensynsløse adfærd
af hensyn til alles sikkerhed.
-Er det den her sagnene taler om?
- Troede han stadig så stormridning.
- Stadig ingen tegn på Sykeus, min herre.
Men vi har fundet hans vragdele.
-Hvor?
-Gaya-bugten, min herre.
Som øboerne kalder det.
-Så Sykeus er tæt på.
Send hver spion til hver eneste ø
rundt om vraget.
-Det er hundredvis af øer.
- Så tag baronessen og hendes tropper og find ham!
-Jeg har set hendes flag på kysten.
Hun kommer efter ham.
- Argos vil have Hammerhead fundet,
så besked om hans gemmested spredes hurtigt.
Ana tog mig med for at se
hvor hans legendariske båd sank for længe siden,
men jeg havde en følelse vi roede ind i en fælde.
- Bedstefar sagde aldrig gå forbi skulderen af Gaya.
- Jeg undrer mig over hvorfor.
- Hov.
- Hvad er dette sted?
- Hej, du skal se det her.
Du så det, ikke?
- Ja.
- Hvad synes du de lavede?
- Jeg ved det ikke. Tror du det var hans båd?
- Der er nogen her.
Hurtig, tag fat i padlerne.
- Hvad laver du i min bugt?
- Vores båd løb tør.
- Vi tager afsted. Kom nu.
- Er denne torpedo din?
Det er en hydrokat.
- Hvad ved du om hydrocats?
-Min far var i ligaen.
-Mm.
Hvem er hans sponsor?
-Kan du hjælpe os med at komme hjem?
- Hvor er hjemmet?
- Vi burde ikke tage en tur fra hende.
- Hvorfor ikke? Hvad er der galt med mig?
- Jeg ved, hvem du er.
Min bedstefar advarede mig om dig.
Fig.
- Figenøen.
Oprørsrytternes ø
der forsøgte at bryde igennem stormen.
- Hvad laver du herude?
-Jeg leder efter en dreng som er blevet berørt af stormen.
- Hvordan er det inde i væggene?
-Jeg ville ønske, jeg kunne sige liv på øerne var det ikke anderledes,
men jeg ville ikke lyve for dig.
Der er en grund til at Argos er under befolkningskontrol,
en grund hvorfor hver plads skal vindes.
Storm Horizon vil ikke holde sig tilbage bølgen for altid.
- Nå, stormen er ikke ægte, frue.
- Er det det, din bedstefar fortalte dig?
-De siger, at de er rørt af stormen
kan se gennem tidens sprækker
og skæbnerne er åbenbaret for dem.
- Han er bare bange for stormen.
- Ja, hans frygt...
...er for smuk for at du skal forstå,
for kraftig til at tæmme.
Men hvis han konfronterer det, det vil gøre hele forskellen.
- Stadig ingenting.
I Gaya-bugten,
hele baronessen fandt der var et par børn.
- Stoler du på hende?
- Fra nu af, mine spioner følger hende også.
- Hun sagde, når dagen kommer
og vi har brug for en sponsor hun kan hjælpe.
- Han er en Storm Rider, ikke en bondemand.
- Er det sandt?
At Grundlæggerne kom fra hinsides stormen?
- Er det det hun fortalte dig?
- Det sagde Neb.
- Jeg undrer mig hvor han har det fra.
-Så du tror ikke at Hammerhead vil redde os?
- Øh-hmm. Nå, jeg vælger mine myter med omtanke.
-Så hvad er hinsides stormhorisonten?
- Sandheden.
Grundlæggernes største trick skulle overbevise øboerne,
deres land var værdiløst.
-Hvad nytter din jord hvis dens dage er talte?
Nå, det er som at sige,
"Hvad godt er dit liv hvis dine dage er talte?"
-Neb bliver ved med at sige der er en Titan
bor i dette træ.
-Ja. Den sidste Titan, Sykeus.
Jeg plantede dette træ den dag, Neb blev født.
Så de har et særligt bånd.
- Dens sjæl helbredte mine øjne.
- Du mener det fik dig til at se tingene.
- Er du færdig kopiere nøglen?
-Ja, Lord Tarus.
- Vil de have stormen?
Jeg vil bringe stormen til dem.
Fjernforbindelse aktiveret.
Fjernforbindelse mistet.
- Jeg er ked af det, min herre.
Behage.
- Du sagde det ville virke men det gjorde det ikke.
Så du løj for mig.
- Smid dig fra væggen.
- Jeg har set en rytter går ind i stormen.
- Er det sandt?
- Er hvad sandt?
- Det kan du se ind i fremtiden?
- Det gør jeg ikke rigtig ved hvad jeg ser.
Nogle gange vågner jeg et andet sted.
- I årenes løb har jeg set pigen fra min ø
bræk og rejs dig igen.
Min smerte for hende blev til noget andet.
Kærlighed,
den slags, der er værd at kæmpe for, den slags, der er værd at dø for.
-Så du det komme?
-Ingen.
- Hvad kan du egentlig se?
-Billeder.
Fragmenter, virkelig.
Som brikker i et puslespil.
- Er jeg en af ​​de stykker?
- Ja. Du er.
Jeg så dig stå
på skulderen af Gaya iført denne smukke røde kjole.
-Nu ved jeg, du er skør.
Som om jeg nogensinde ville gå i kjole.
Se.
Når vi er derude,
du skal ride stormen ikke for mig.
For dig.
- Jeg ved det.
Jeg vil bare have, at vi skal være sammen.
Her, der.
Jeg er ligeglad.
-Jeg er nødt til at fortælle dig noget.
- Lover du det?
-Jeg lover.
[vinden blæser
- Hun vil gøre det.
- Gør hvad?
-Vind en plads.
-Så?
-Jeg er bange for at miste hende.
Hvad så du?
Fortsæt.
Neb.
Neb, hvad så du ellers?
Hvad så du?
- Jeg så Ana i løbet, jagter stormen,
forsøger at opfylde sit løfte og hævne sin far.
-Nej!
Neb! Hvad laver du?
Kom så, dreng!
- Men til sidst faldt hun.
- Gå indenfor. Kom nu!
- Baronessen kom tilbage som hun sagde hun ville,
forsøger at nøjes deres gamle partitur.
Hun skjuler en mørk hemmelighed bag de briller.
Bedstefar stoler ikke på hende.
- Et stille liv på en stille lille ø.
- Og det har du stadig et holdningsproblem.
- Folk har et problem med min holdning.
-Grundlæggerne søger for det du har.
Men jeg kan se du bruger det ikke.
-Drengen vil ikke ride.
- Men det gør hans ven.
Og hun tog mig op på det.
-Ulven har ret til fårene.
-Jeg kan ikke ændre fortiden.
- Og det kan han heller ikke.
Fordi det du spørger om kan ikke lade sig gøre, baronesse.
- Så lad os give en chance for skæbnen at gribe ind.
- Er det det, du vil?
At ride for grundlæggerne? De er ikke, som de ser ud til.
De har plukket fra ø efter ø,
fortærer landet,
fordi de bliver ældre hurtigere end de ønsker.
- Min kære gamle mand, du går glip af pointen.
Det handler om drengen der vil følge pigen.
Jeg er her bare for at hjælpe.
Desuden havde du din chance evigheder siden, gamle ven.
Mit sponsorat er godt i et år.
De gode mennesker Fig Island har brug for en mester.
Men jeg forventer meget mere af dig.
- Det landløse hav,
Grundlæggernes dødsløb
har efterladt utallige øboere uden hjem.
Dømt til barmhjertighed af det dybe hav,
ingen jord, ingen ly.
Generationer født på både, rejst af bølgerne.
Kender aldrig følelsen af fast grund.
Deres eneste håb, Hammerhead.
-Hvad er de grønne på de sten?
-Øboere kalder dem træer.
- Hvorfor gør de det her?
-Kun grundlæggerne ved hvorfor.
-Dame.
De stiller svære spørgsmål.
Min søn er også vandbåren.
Lad os også bemærke
at øen havde et tæt møde
med en storm tidligere på måneden,
og at deres beboere sæt al tro
i deres udvalgte mestre
at repræsentere deres håb af hensyn til deres sikkerhed
i den kommende cyklus.
I racernyheder er vi begejstrede for at annoncere, at tre øer
er blevet valgt til næste cyklus.
Tillykke til øen af Crater, Rose
og gør et comeback...
- Giv mig en 10'er.
...efter ti års forbud,
den lille figenø.
Fra vejrrelaterede nyheder...
- Du bliver nødt til at se for denne højre flanke.
Det er ikke lige så lige som det skal være,
men gå ikke på kompromis din ryg for meget.
Brug dine knæ.
- Det har været ti år siden Fig Island
sidst haft konkurrenter i løbet.
Man må håbe de har lært lektien
og at ingen forræderi
vil blive vist denne gang.
- Stormen tog din mor.
Det tog min far.
Hvor mange øboere tager det?
Det må jeg finde ud af sandheden, Neb.
Det er jeg nødt til.
- Jeg ved, at Ana vil have for at bryde gennem stormen,
men jeg ved det også det er en selvmordsmission.
Jeg bliver ved hendes side, beskyt hende,
og indtage hendes sted i døden.
- I kender alle reglerne.
To ryttere pr. ø, to ben i cyklussen.
Holdet med flest point vinder pladsen inden for murene
for deres hjemø.
Du slutter sidst, og folkene fra din ø
vil blive kastet ud på åbent hav.
Start- og målstregen er mellem de gamle statuer
lige uden for byporten.
Kurset løber igennem den naturlige kanal
helt ud til kanten af Stormhorisonten
af Neptune's Rock.
Det er dit midtpunkt.
Ud over dette punkt, dit kompas vil være ubrugeligt
og du vil kæmpe mod inerti i modsætning til nogen du nogensinde har følt.
Så det sidste du ønsker skal trækkes ind i stormen
fordi ingen, lyt godt efter,
ingen overlever stormen.
- Du så det, ikke?
- Det handler ikke om at vinde
det handler om at overleve.
-Knæle.
- Hvilket menneske tager du med?
-Han er den mest hensynsløse rytter Jeg har nogensinde trænet.
- Hvor kommer du fra, tjener?
-Tale.
-Øen Bacchus, min herre.
-Hedningerne der holder stadig tro på Gaya, gør de ikke?
- Den hedenske høvding lovede hun ville redde os.
Men alligevel kom stormen og--
- Fortæl mig.
- Stormen, Gayas vrede,
trak deres sjæle til bunden af havet.
-Nu ved du, at Gaya aldrig sparer.
Hun straffer kun.
- Jeg skal drukne de hedenske troende
ligesom den storm gjorde til min familie.
- Bombehoveder, Tarus' vagthunde og snigmordere.
-Rejs dig.
Du starter med baronessens ryttere
på Figenøen.
Og alle der tjener mig frem for alt skal altid...
- Beskyt altid stormen.
-Nej, jeg hører ikke efter, Ana.
- Se, vi gør det nu.
Vi - vi bryder gennem stormen
og ingen øboer nogensinde bliver nødt til at køre race igen.
-Du...
Jeg kan ikke beskytte dig derude.
-Jeg har ikke brug for din beskyttelse.
De visioner, der plager dig...
garanterer ikke et resultat.
- Det håber jeg.
- Så vil du tage med mig eller bliver du ikke sjov?
Som om jeg ville have en chance.
-Løfte?
-Jeg lover.
-Der er ingen garantier.
Ikke i livet, ikke i kærligheden.
Og jeg ville ikke have det nogen anden måde.
- Løfter blev givet. Løfter skal holdes.
- Fem, fire, tre, to, en.
Og de er slukket.
Det er en aggressiv start til Fig Island-ryttere
som de straks tag føringen.
De virker ganske bevidste at dette er deres sidste chance
for at kontrollere deres fremtid og gøre det godt igen
for deres ø kontroversiel fortid.
Udefra, Viking-ryttere
sætter farten op for at overhale stillingen.
Rytteren fra Crater cuts ind udefra,
bekæmper inerti, mens de tilnærme sig Neptuns klippe
og forbered dig på det sidste stykke
med Fig Island stadig i spidsen.
Hun er på hale!
Lynets kraft skærer Crater rider på midten,
blæsestykker af skuddet
næppe savnet rytterne fra Fig.
Åh nej, frontløberen fra Fig Island bryder af.
Hun er på fri fod.
Når vi ser historien gentage sig,
Figeø-rytteren er på vej mod den sikre død.
Argos-rytteren er varm om halen.
Denne adfærd vil ikke blive tolereret.
Alle oprørsryttere skal stoppes.
Disse uforskammede provokationer skal straffes!
Hurtig straf for oprørsrytteren af Fig,
af stormens beskyttere.
Ph. Argos dekret, ingen overlever stormen.
Den anden Storm Rider fra Crater vinder denne
for sin hjemø,
skabe håb for deres Argos-beboere
i anden del af cyklussen.
Men den virkelige historie dagens er Fig Island,
hvem vil højst sandsynligt om en uges tid,
være på vej mod det åbne hav.
- Skyldfølelse.
En intern fængselscelle.
Visioner sløres med minder.
Intet føles ægte længere.
Ph. Argos dekret,
ingen overlever stormen.
-Jeg kendte en dreng som dig engang.
En øboer, der ville gøre alt for at redde sit land.
Presse sig selv for at vinde, uanset hvad det koster,
selvom det betød at ingen andre nogensinde ville vinde.
Jeg havde den hjelm på, knægt.
Jeg red en gang for Tarus.
- Hvad med alle mennesker fra øen?
De mennesker, du reddede.
- De har aldrig behøvet at blive reddet.
Baronessen vil se dig.
- Hvordan er din ryg?
- Det bliver bedre.
- Ja, det vil det.
-Jeg vil ikke lade dig tag vores ø.
Det tænker du stadig handler om din ø?
Nå, lad mig redde dig spændingen;
det er det ikke.
Ser du, Neb, for mange år siden,
efter vores verden var druknet,
medlemmerne af Operation Titan
rejste til denne anomali som vi kalder vores verden.
Vores mission var at udforske havene
og finde håb for livet.
Vi opdagede en øgruppe med hundredvis af øer
der på en eller anden måde var sluppet den globale ødelæggelse.
Øboerne fandt vi der troede, de var beskyttet
af gudinden de kaldte Gaya.
Og øboerne havde beskyttet
hvad de troede på at være Gayas eget blod.
Vi kaldte det elementet.
Ingen af os kunne modstå kaldet til evigt liv.
Og så grundlagde vi Argos.
Tarus tog teknologien
designet til at beskytte et truet miljø,
men vendte den i stedet at fange en så ren.
Som vores kampagne terror rasede videre,
øerne var ved at blive knust og drænet for deres element
indtil en af os endelig havde kræfterne
at gå væk.
Vi kendte ham som Sykeus.
Han forsøgte at sætte en stopper for det.
Men ak, han fejlede.
Forviste sig selv hvor ingen kunne finde ham
og begyndte at ældes igen.
Nu, din bedstefar, han vidste alt det.
Hans impuls at beskytte dig var korrekt.
Gå hjem, læg fortiden bag dig,
og acceptere din skæbne.
Du har et løfte at indfri.
Lynsbolte
har revet ned husstandene på bakketoppen
af øen Kazan
med det nøjagtige nummer af ofre stadig ukendte.
I racernyheder, vi har modtaget bekræftelse
at den overlevende rytter fra Fig Island
er på vej til en fuldstændig genopretning,
og forventes at vende tilbage
i det kommende sekund og cyklens sidste løb
med sin øs skæbne
hviler nu lige på hans skuldre.
- Det var bare en historie var det ikke?
Baronessen fortalte mig hvem du er, Sykeus.
Du lærte mig alt om denne verden.
Og du løj.
- Til beskyttelse.
- Beskyt mig mod hvad?
- Grundlæggerne.
-Hvorfor fortalte du mig det ikke lige sandheden i stedet?
- Det er lige meget hvor vi kommer fra.
I sidste ende vi er øboere,
smedet af havet.
Det er alt vi nogensinde har brug for at vide.
Til slutningen af verden og tilbage.
- Dida prøvede at stå i vejen for mig,
men hans øjne var ikke strenge.
De var bange.
Men det var ikke kun frygt, det var noget mere.
Noget han ikke ville sige, noget han vidste.
Alligevel kunne jeg ikke vende tilbage.
Ikke nu.
Ikke når stormen ringede mit navn.
-Neb bliver ved med at sige der er en Titan
bor i dette træ.
-Ja, den sidste Titan.
Sykeus.
Jeg plantede dette træ den dag, Neb blev født.
Så de har et særligt bånd.
- Jeg er ked af det, søn. Jeg ved, hvor meget du elskede hende.
Den dag din mor døde, en del af mig døde.
- Vidste du om Didas historier?
- Hvilken en?
Din bedstefar har mange historier,
og det hele handler om manden
som ikke er i stand at give slip på sin fortid.
-Så du tror ham ikke?
- Jeg har aldrig ønsket at være en del af hans krig.
Da jeg var ung, da stormene kom,
han plejede at forsvinde ind i natten.
Jeg vidste aldrig hvorfor.
Da jeg blev ældre,
han lærte mig hvordan man omfavner lynet,
hvordan man bliver en del af stormen.
- En del af stormen?
-Ja.
Dida plejede at sige at selve stormen
kunne transportere dig til den anden side.
Midt i stormen
er hvad I børn kalder dansebolten.
Han trænede mig til at fange det, men jeg kunne aldrig gøre det.
Det gjorde Hammerhead.
Og det trak ham gennem stormen.
Jeg så ham, far.
- Radio aldrig nævnt han var med i løbet.
- Der er mange ting om løbet
som radioen ikke nævner.
Den krig talte Dida om, det var aldrig hans krig.
Dette er vores krig.
- Det er tid.
Han er klar.
- Vi er nødt til at give slip af det liv, du har planlagt
for at acceptere det liv, der venter.
I den gamle verden, de havde et ordsprog,
"Amor fati."
Hvis din skæbne ligger hinsides stormen,
du får brug for et bestemt udstyr
for at hjælpe dig med at bryde igennem.
Det holdes skjult i grundlæggernes tempel,
og det er sandheden også af hvem du er.
- I årevis, Dida bar nøglen,
gemte det, frygtede det.
Nu gav han det videre til mig.
Ikke som en byrde, ikke som en forbandelse. Som et valg.
Han er færdig med at gemme sig, og det er jeg også.
- Hvad lavede du på øen hyben?
-Tillykke, Lord Tarus.
Jeg anede ikke dine spioner nået så langt.
Afgrødeproduktion på den røde ø
har været faldende tre år i træk.
Dine spioner fortalte dig det ikke?
Det er min pligt at sikre vores fag er godt fodret.
Sult tilskynder til revolution.
- Det vil vi ikke.
Hvilke handlinger blev der taget?
- Jeg fortalte dem det enten øger de produktionen
eller de bliver en del af vores væg.
- Tag mig ikke for et fjols.
Hvert hviskede ord finder altid tilbage til mig.
- Dette er ikke kun en nøgle, det er et kompas.
Et levn fra den gamle verden guide mig til det ene sted
Grundlæggerne ønskede aldrig alle at finde.
Svaret er skjult i deres tempel.
Stærkt bevogtet, forseglet.
Men nu er vejen fri, og jeg går ind.
- Han har lavet alt smuk i denne verden.
Han har sat evigheden i mænds hjerter,
dog kan de ikke fatte
hvad Gud har gjort fra start til slut.
Er du bange for mig?
-Jeg...
Jeg... Jeg frygter dig ikke, herre.
-God.
Du har intet at frygte her.
Jeg kendte din far godt.
Han tjente mig loyalt i årtier,
på jagt efter min største fjende.
- Så det var derude at min far døde for dig.
- Åh, nej, nej, nej.
Han ofrede sig selv for dig...
at bringe dig til Argos, til et bedre liv.
Til mig.
Er du klar at bevise din loyalitet?
Hold godt øje på den Fig rytter.
-Jeg skal igennem Stormhorisonten.
-Du burde hvile, knægt.
-Hammerhead gjorde det, Det kan jeg også.
- Han er ikke den, du tror, ​​han er.
-Jeg så ham, Larry.
Jeg så Hammerhead gå gennem stormen.
- Ingen går igennem stormen.
- Det gjorde han.
Hvem er han, hva'?
- Han er et spøgelse fra en lang tid siden.
Et frø plantet i folks sind.
Nu ved jeg det ikke hvem du tror du så.
Hvad jeg ved er, at du har brug for at lære at fange lyn.
Kom nu.
-Du holder for meget tilbage.
Mere fart!
-Du cirkler for bredt!
Hastighed!
Mere fart!
Hastighed!
Mere fart!
- Dit sind kører for meget.
Det er bare frygt spiller dig et puds.
Du skal tæmme din frygt.
Du skal stole på det, at lade det tage dig.
Og den eneste bremse du skal trække
er den ene i din fantasi.
Vi er færdige for dagen. Få nu ordnet din ryg.
Du ser grov ud, knægt.
- Er det sandt det kan du se skæbner?
Slap af.
Du kan udtrykke din smerte ærligt.
Så du rider for stifterne?
-Jeg rider for min ø, og for at finde ud af sandheden.
- Hvilken sandhed?
- Sandheden som jeg lovede nogen.
En kvinde?
- Øh-hmm.
-Du vil vinde hendes plads og bringe hende hertil?
- Nå, hun er her allerede.
Hun er i et falsk træ på mit værelse.
- Undskyld mig.
Jeg tager dig til en specialist som måske kan hjælpe.
- Hvad bringer dig til Tarus' helligdom?
-Neb er en Storm Rider.
Han er slemt såret og har brug for din hjælp.
- Han har ikke brug for vores hjælp.
Han er den ene Jeg advarede Lord Tarus om.
Han er den ene der vil bryde stormen.
-Hvem rider du for, dreng?
-Baronesse.
- Ved hun det at du er her?
- Det var en fejl. Kom så, lad os gå.
- Lad dem gå.
- Bombehoveder strejfer aldrig rundt.
Hej.
De bliver i templet. Nogen sendte ham.
Det var dig.
- Kunne lige så nemt have været været dig i hendes sted.
-Hvorfor?!
- Vil du have hævn?
Gør det derude på vandet.
Ikke her. Ikke sådan her.
Hun bragte sin død på sig selv.
- Hej!
Hvad sagde du til hende?!
-Herre Tarus. Jeg aflagde et løfte til Lord Tarus
for altid at beskytte stormen.
Beskyt altid stormen.
- Vi ses ude på vandet.
- Hvad fandt du ud af?
Fortæl mig om ham.
- Han er bare...
...en Gaya-tilbedende hedning.
- Uforskammet pige.
Du kender det ord er forbudt her.
- Hun taler sandt
selvom vi ikke vil at høre det.
Fortæl mig hvad Storm Rider sagde om Gaya.
-Han talte om et gammelt ritual.
Han er slemt såret.
- Gammelt ritual.
Hvad er det for et gammelt ritual?
- Nå, disse hedninger planter træer når nogen bliver født
eller når nogen dør.
Han er ingen trussel til dig, Herre Tarus.
Han tror på sin tabte kærlighed bor i et træ,
og at en Titan gemmer sig på øen.
-En Titan?
- Han giver ingen mening når han taler.
- Hvilken Titan?
Fortæl mig.
- Sykeus.
Din far ville være sådan, så stolt.
- Er det sandt?
At du kan se skæbner?
- Hvis hvad baronessen fortalte mig er sandt,
så må jeg gøre det godt på mit løfte.
Amor fati.
-Larry.
Jeg har en plan, og jeg har brug for din hjælp.
Liveudsendelse
fra Argos' mure,
dette er den anden og cyklens sidste løb.
Den første gik tragisk dårligt
for en af baronessens ryttere,
laver Fig Island sidste håb for Argos beboere
på deres resterende Storm Rider.
Havlet hav som overfladevinden blæser
omkring Neptuns klippe i øjeblikket med 15 miles i timen
efterhånden som Storm Riders justeres i umiddelbar nærhed,
venter på nedtællingen.
Dette er et dragrace fra udgangspunktet
til Neptuns klippe og tilbage igen.
Vindere vinder en plads på Argos.
Tabere bliver kastet ud til det åbne hav.
Fem, fire, tre, to, en.
Og de er slukket.
Bombehovedbuler ind på Fig Islands rytter
næsten håner ham, sender en klar besked
og en det ser ud til at være personligt.
Stormrytterne nærmer sig Neptuns klippe.
Fig Island-rytter, på andenpladsen,
skærer ind på indersiden,
krammer skinnen lige bag ham
som rytteren fra Rose kæmper om positionen
mens Argos' rytter forbliver i spidsen
som han går igennem mod målstregen.
Vi kender alle reglerne, folkens.
Hvis Argos' rytter vinder, så taber alle andre øer.
Og Figenøens rytter fanger lynet,
giver ham boostet.
Han passerer Argos-rytteren og kommer i spidsen.
Sikke et træk!
Figenøens rytter rykker frem mod målstregen.
Han rider med tordenens kraft.
Og han vinder, fignen vinder.
Herregud. Hvem ville have troet?
Argos' rytter kommer på andenpladsen.
Sikke en fantastisk finish for rytteren i Fig.
som sin hjemø glæder sig over forløsningen.
Men figenrytteren ser ikke ud til at stoppe.
Han ser ud til at vende sig om.
Hvad laver Storm Rider?
Han får på kollisionskursen
med Argos-rytteren.
Folk, jeg har aldrig set alt som dette.
Dette vil ikke passe godt med vores herre Grundlæggere.
Denne blodfejde er ved at blive afgjort.
En forfærdelig eksplosion signalerer enden af Fig Islands rytter
og hans hedenske øs håb til Argos-bolig.
I alle mine år rapportering til væggen,
Jeg har aldrig set sådan hensynsløs opførsel
vist af en Storm Rider.
Argos' porte forbliver lukket
til Figenøen, som de skal.
-Baronesse, hvornår var du sidst på Fig Island?
- For omkring seks måneder siden.
- Og hvem så du?
- Stormrytterne Jeg valgte til den sidste cyklus.
- Hvem ellers?
At tro, jeg har kigget for Sykeus hele tiden,
når min general, Argos' ansigt,
vidste præcis hvor han var hele tiden.
Mine søgere kommer på Figenøen,
og de vil finde kilden og se hvor dybt det løber,
og så vil de finde Sykeus
og bringe ham tilbage til byen han hjalp med at bygge,
og hæng ham på pladsen.
-Du bliver nødt til at dræbe mig først.
- Kan du huske tager elementet?
Hvordan det føltes at smage udødelighed?
For nu vil du gå tilbage hvor det hele begyndte
og stå over for et valg.
Sulte ihjel eller igen, tage elementet
og kvæl i dit eget hykleri!
Tag hende til brønden!
Efter 50 år,
den eftersøgte forbryder Sykeus,
kendt af hedningene som Hammerhead
har været placeret på Fig Island.
Alle Argos' styrker er blevet implementeret.
- På dette punkt i løbet,
du vil være ved væggene.
Du bliver nødt til at svømme til kysten derfra.
Du kan indtaste grundlæggernes tempel
gennem passagen under vandet.
Men når du når dette punkt, resten er op til dig.
Du vil ikke være alene, hajerne vil svømme med dig.
- Neb.
Jeg har ventet længe for dette øjeblik.
Spørgsmålet du frygter at stille rummer det svar, du søger.
Så gå videre, spørg.
-Hvem er Hammerhead?
-I fortiden eller fremtiden?
Din bedstefar aldrig fortalt dig?
Det er jeg sikker på, han gjorde på sin egen måde.
Myter og legender.
Han fortalte dig om Gaya, ikke?
Og den sidste Titan?
Jeg har set en rytter ind i stormen.
Han var af dit blod, Sykeus.
-Bring mig baronessen.
- Ser du, Neb, jeg også blev fortalt historier under opvæksten.
Og jeg har også set sandheden.
Og jeg har set en rytter går ind i stormen.
Men det der med visioner,
nogle gange ser man dem og nogle gange lever du dem.
Var der et spørgsmål?
- Er det sandt?
- Det du kan se skæbner.
- Hvad kan du virkelig se?
- Billeder. Fragmenter.
Som brikker i et puslespil.
Jeg så Hammerhead gå gennem stormen.
- Ingen går gennem stormen.
- Hvem er han, hva'?
-Hvad har du set, Neb?
- Han er et spøgelse med en lang fortid.
- Nogle gange ser du dem
og nogle gange du lever dem.
- Hvad så du?
- Hvem er han?
- Er det sandt?
At du kan se skæbner?
- Hvem er Hammerhead.
- I fortid eller fremtid?
-De kalder ham Hammerhead.
Legenden siger, han ofrede sig til stormen.
Og lige siden, han blev ridder af Gaya,
Storms søn.
-Hvorfor ringer de til ham Hammerhead?
- Nogle tror den hammerhaj
kan se ting ske før de rent faktisk gør det.
-Han blev opkaldt efter en haj.
Han har tusind øjne der kan se overalt--
fra siden og endda i ryggen.
-Det menes, at Hammerhead gemmer sig i stormen
og ventures hvor ingen andre tør tage hen.
Og en dag,
han vil lede os alle til vores nye hjem.
- Hvor langt skal du gå, Tarus?
- Til verdens ende og tilbage.
Lige som vi havde planlagt.
Nej.
Nej, planen skulle redde vores verden,
ikke at ødelægge en anden.
-Jeg har skabt denne verden fordi Gaya ødelagde vores.
- De var dine venner.
-Vi havde en historie, ja.
Men ikke en fremtid.
Spørgsmålet er, gør du?
Når du dør, fortiden dør med dig,
hvor det begyndte.
De mennesker vi var, det hele slutter bare.
Ligesom den mand, jeg plejede at være
tilranet sig af guden at jeg bliver.
-Så hvad stopper dig?
- Tid er en snoet illusion,
en kraft, der tør os at jage det, at løbe fra det.
Fortiden kan kaste sin skygge rækker ud mod fremtiden,
men intet kan holde skæbnen når tiden er inde.
- Hvad er det?
Hvad er det?!
Du, du står bag dette.
-Jeg er, hvor jeg er skæbnesvanger til at være.
-Hammerhoved, Hammerhoved. Han er tilbage! Han er tilbage!
- Han klarer det aldrig. Han vil aldrig klare det.
Jagt ham!
- Den krig Dida talte om,
var aldrig hans krig.
Dette er vores krig.
- Amor fati.
- Dida plejede at sige at selve stormen
kunne transportere dig til den anden side.
- Han er væk.
Gået og glemt af historien.
Og nu skal du følge efter.
-Du er ingen gud, Tarus.
- Det var ikke Sykeus du burde have bekymret dig om.
Det var hans barnebarn.
- Amor fati.
- Når stormen er ned og havene bliver stille,
måske tager jeg den kjole på.
- Vi bragte hende tilbage, Neb.
Hun er ved at komme sig på øen hyben.
Og hun vil vente for dig på skulderen af Gaya.
- Dette var ikke den historie om den lovede,
dette var historien af et løfte.
Et løfte holdt i en skæbne
til slutningen af verden og tilbage.