Vänta lite. Ska man inte trycka på "record"?
Då är det klart, mamma. Titta in i kameran.
Den här julen ville jag göra något väldigt speciellt och roligt åt er.
Därför har jag gjort urklippsböcker åt er. Dessutom jag gör en video.
Här är den, jag filmar den nu. God jul, min underbara familj!
Det där är min mormor, och jag heter Jennifer. Jennifer Russo.
Jag är skribent.
Men ibland vill jag hellre prata.
Jag får en galen känsla av att mamma och mormor lyssnar.
Ibland är det lätt att ta farväl.
Ciao!
Arrivederci.
Hej då.
Hej, tjejen! Jag behöver ett första utkast så snart som möjligt.
Jag beklagar sorgen.
Tack. Jag jobbar på texten, och den känns väldigt bra.
Kevin är en toppenkille, och en suverän agent.
Men ärligt talat ser jag inte fram emot att skriva den här texten.
Frukost: pizza och vin.
Jag sa att avsked ibland kan vara enkla.
Men oftast är de inte det. Jag saknar mormor och mamma.
Jag minns vår sista jul tillsammans.
Mormor och mamma stod väldigt nära varandra. Det gällde inte morfar.
Oavsett vad mamma gjorde så var det inte tillräckligt, enligt morfar.
De bråkade hela tiden.
På grund av det flyttade mamma med mig och Nat till New York.
Den julen var sista gången vi träffade mormor.
Mormor diagnostiserades med cancer.
Strax därefter dog mamma i en bilolycka.
Morfar var upptagen med att sköta om mormor-
-och ingen av dem kom på begravningen.
Det gjorde det enklare för Natalyn och mig att bara försvinna.
Mormors favorittradition var att höra sina fyra barnbarn sjunga.
Och även om jag helst inte vill träffa morfar...
...så saknar jag mina kusiner.
Tack och lov för min syster. Det här är Natalyn.
Hon är den roliga, och hon får all killars uppmärksamhet.
Hennes självförtroende och osäkerhet kommer av all uppmärksamhet.
Jag tycker att min syster är en riktig gudinna.
Hennes superkraft är att hon kan somna var som helst.
Även efter fyra koppar kaffe.
Tack, allihop! Det var allt från mig.
-Du var jättebra! -Det var hemskt, och det vet du.
Att ha gig på eftermiddagarna är som happy hour för studentgrabbar.
Natalyn, jag tänker fira jul i L.A.
Och du ska vara i L.A. över julen.
Därför tänkte jag att du och jag kunde träffas där nån gång.
Jag vet inte... Jag åker mest dit för mormors begravning.
Jag vet inte om jag hinner, med tanke på familjen och allt sånt.
Ja, jag fattar.
Begravning. Jag förstår precis. Det är inte bra.
En sak till om min syster. Hon förtjänar att hitta den rätte.
Jag hoppas att du får en fin jul.
-Vi ses när jag är tillbaka. Hej då! -Hej då!
Jag beklagar förlusten.
Använd inte den där salamin. Jag har beställt ny, och den borde komma...
Du sover.
Det här är Millie, min äldsta kusin.
Hon jobbar i familjeföretaget.
Familjen Russo äger Urban Press Winery and Pizzeria mitt i Burbank.
Millie är även skådespelerska.
Ibland. Hon har inte bokat en roll på två år.
Men hon har två andra jobb att sköta, så vem skulle ha tid med det?
Men jag beundrar hennes arbetsmoral.
Hon gifte sig med en jättetrevlig kille från high school.
Pete är varenda tjejs drömkille.
Sist, men inte minst, Stephanie.
En stjärnadvokat i vardande, Millies lillasyster.
Stephanie har alltid varit tystlåten och håller sig för sig själv.
Familjen oroar sig för det, men hon är en smart tjej.
Om det är nån av oss fyra som har koll på läget så är det Stephanie.
Vad betyder en smiley?
Morfar bad oss fyra att sjunga på begravningen.
Därför ska Nat och jag åka hem till jul.
Hej, Millie!
Nu var det dags.
Är det här Stephanies studentkorridor?
Det här rummet är finare än vår lägenhet i New York.
Min favorit bland lillkusiner!
Jag är din enda lillkusin.
Stephanie, det känns som jag är i en inredningsbutik.
-Tack. -Hur är det?
Bra, bra. Ni är alla här. Hej!
Jag är så glad att ni är här! Det känns som evigheter sen.
Allt med skolan, och jul och mormor...
Det här behövde jag verkligen.
Jag saknar henne också. Det är vad vi alla behöver.
-Tillsammans igen. -Hur mår morfar?
Ända sen mormor...
Han bara sorterar en massa papper-
-och det driver mamma, morbror Tommy och Seb till vansinne.
Men ni tänker väl vara där med oss? Det blir som ett pyjamasparty.
Det vill vi inte missa.
-Ska du inte bo hemma med din make? -Börja inte.
Honom träffar jag varje dag. Jag saknar er.
-Märkligt. Är allt bra? -Vi har det bra, Jennifer.
Hur är det med dig och Devon? Behandlar han dig som en drottning?
De gjorde slut för en månad sen. Vi lever båda singelliv.
Du singel? Träffar du inte killar på Tinder, eller vad det nu heter?
Jag brukar bli bjuden på middag ibland, men jag har inte sex med alla killar.
Nej.
Det är morbror Seb!
Hej, tjejer! Ledsen att jag inte kan vara där med er ikväll.
-Jag är tillbaka i morgon bitti. -Okej.
Hej, farbror Seb!
Ser ni fram emot tjejkväll? Jag har med mig en särskild kollektion.
Jag längtar! Det kommer att bli så roligt.
-Farbror Seb! -Hej då!
-Jag måste kissa. -Nej, nej, nej!
Det är så stökigt där inne.
-Och? -Toaletten är trasig.
Jag har valt låt till begravningen. Det är hennes favorit "Stilla Natt".
Kan jag låna en skrivare utan att få skäll?
-Har du inte berättat? -Vad?
Förlåt, jag visste inte vad jag skulle säga. Morfar har redan valt en låt.
-Har ni alla ljugit för mig? -Rent tekniskt var det bara Natalyn.
-Hon lovade att berätta för dig. -Tack, Steph.
Jag ville inte säga nåt för jag visste att du skulle reagera så här.
Självklart reagerar jag, och det borde du också göra efter det han gjorde.
Morfar stötte bort mamma när hon blev gravid.
Morfar gillade aldrig vår pappa. Han kallade honom "spermadonatorn."
Mamma berättade inte ens för morfar när hon blev gravid med Natalyn.
Det enda "spermadonatorn" dög till var att mamma fick mig.
Så hon tänkte få en bra sak till av honom, och det var Natalyn.
P.g.a. morfar blev mammas förhållande till resten av familjen lidande.
Han kommer att få välja låt över mormors och min döda kropp.
-Isdrottningen. -Vilken låt vill han ha?
-"Amazing Grace". -När spelade mormor nånsin den låten?
Det här känns inte rätt. Min låt betydde nåt för mamma och mormor.
-Han försöker kontrollera begravningen. -Borde han inte göra det?
Han var faktiskt gift med henne i 50 år.
-Rött vin, huset bjuder. -Tack så mycket.
Mamma behöver sin medicin! Fort, fort, fort.
Minns ni den populäre quarterbacken som gick sista året i high school-
-som krossade ditt hjärta när du gick första året? Han där är min.
En levande Kendocka.
Jennifer, jag har inte sett dig sen du flyttade. Hur är det på östkusten?
Bra.
Okej, bäst att gå tillbaka innan jag får skäll.
Jaha, det var ganska oförskämt.
Jag bryr mig inte om att vara trevlig mot den största skithögen på skolan.
-Du fick han som var bättre. -Folk förändras.
Tjejer, här kommer farbror Tommy med en specialare. Det är varmt!
-Vad är det? Jisses! -Jag vet inte, jag...
-Det är lukten... -Ni brukar ju gilla det här.
-Är du snäll och tar bort det? -Du har rätt, det stinker.
Tony, du har sabbat farbror Tonys specialare!
Farbror Tommy är min favorit. En enkel kille med stort hjärta.
Han förstår mig. Tommys ansjovispizza är den bästa i hela L. A.-området.
Skål för mormors två favoritsaker.
-Kvinnan hade fantastisk smak. -Det stämmer.
Var är det? Åh, mina älsklingar!
-Titta på er! -Mamma!
-Du ser spinkig ut. -Sluta!
Hur är det, tjejer? Vad sysslar er odåga till far med?
-Pappa! -Förlåt. "Spermadonatorn."
För alla som har svårt att hänga med. Här kommer en bildpresentation.
Carlito Russo gifte sig med Anita. De fick fyra barn.
Carmelita, Sebastiano, Thomas och Angela.
Angela gifte sig med Anthony och de fick Millie och Stephanie.
Carmelita och pappa, spermadonatorn, fick mig, Jennifer och Natalyn.
Millie gifte sig med Pete.
Varsågoda.
Vilken fröjd att se er fyra tillsammans igen. Vad är det här?
-När såg jag er tillsammans senast? -I New York på mammas begravning.
-Självklart. Ursäkta. -Jag önskar också att hon var med oss.
En storasyster är vad vi alla behöver i såna här stunder.
-Hur är det, moster Angie? -Vi sörjde mammas död för länge sen.
-I morgon ska vi fira hennes minne. -Jag kommer strax.
-Varför bor ni inte hos oss? -Kom igen, det vill de inte.
De vill umgås själva. De vill inte hänga med oss stofiler.
En gammal stofil kan du vara själv.
-Hej! -Hej! Är allt okej, morbror Tommy?
Allt är super. Här, ta fyra eller fem droppar.
Det borde göra tricket.
Va? Jag vet, antagligen inte en jättebra idé.
Men döm mig inte.
-Tack! -Påstå inte att jag aldrig hjälper dig.
Jag behöver det här för att orka med den här cirkusen.
Du behöver inte övertyga mig. Ta några droppar, slappna av.
Då kan du njuta av besöket, inga familjefejder.
Vänta lite, pappa är här.
Vad gör du, pappa? Vi kan fixa det här på datorn. Vi behöver inte alla papper.
Jag litar inte på datorer. En låda med kablar, ett tryck och sen vet alla.
-Jag vill ha allt här uppe. -Jag tar hand om pappren.
-Jag har gjort det här i 34 år. -Jag vet...
Jag gillar att göra det, det gör mig avslappnad.
-Allt behöver inte gå snabbt. -Morfar!
-Ursäkta? -Ska du välja sång till begravningen?
Alla andra kanske har förlåtit dig för det du gjorde, men inte jag.
Om du väljer låt i morgon tänker inte jag sjunga!
Varför gjorde jag så mot honom?
Förlåt, mormor.
-Det är jättefint. -Tack.
Mamma och morbröderna har jobbat hårt för att fixa allt det här för mormor.
Jag hämtar lite vin.
-Tänker du verkligen inte sjunga? -Nej! Jag vet inte.
-Var är morfar? -Om han är hemma är han på sitt rum.
Han kommer sällan ut därifrån.
Ska vi verkligen sova i mammas gamla rum? Millie tar massor av plats.
-Du tar ju allt täcke! -Det är sant.
-Kom igen, det blir som när vi var små. -Jag erkänner att det ska bli lite kul.
Jag kan inte säga det här utan att du blir förbannad, men du överreagerar.
Tack för att du försökte, Millie.
Det är mormors också. Hon är enda anledningen till att jag är här.
Alla andra har kommit över det som hände mellan din mamma och morfar.
-Inklusive din syster. -Prata inte för mig, Millie!
-Jag tycker inte att du överreagerar. -Stötta mig, då!
Men det här handlar inte om oss eller mamma, det handlar om mormor.
Jag vet, det är därför jag vill göra det här.
Ni kan förlåta honom om ni vill. Jag kan inte hindra er.
Men tro inte att sprickan han skapade inte påverkade mormor.
Det enda jag vill är att hedra henne.
Hon var en sån viktig del av våra liv.
Förtjänar inte mormor ett avsked som visar och erkänner vem hon var?
För hennes barn och barnbarn?
Den här minnesstunden handlar inte om honom.
Vi förtjänar alla att ta farväl på vårt eget sätt.
Dessutom är det jul.
Vi kan väl välja en låt som faktiskt betydde nåt för mormor?
Någon som visade vem och vad hon älskade.
Eller hur? Inte bara nån slumpmässig låt som morfar har valt.
Säg inte så. Han älskade henne, det kan vi väl alla hålla med om?
Tror du verkligen att en låt gör skillnad?
Självklart.
Okej. Jag kan inte ljuga och säga att du stod henne närmast av oss.
Det här betyder mycket för dig.
Om du tycker att det här är bästa sättet att ta farväl så röstar jag ja.
Mormor förtjänar det allra bästa.
Handlar det här om...henne?
-Inte du och morfar? -Jag lovar.
Då är jag också med på det.
-Ska vi inte prata med morfar först? -Han kommer inte att ändra sig.
Han vill nog inte ens att jag sjunger.
Okej, om ni verkligen är säkra på det här.
Det här kräver lite vin.
Vi fyra tillsammans igen.
Skål!
Hej, Jennifer. Jag har fredliga avsikter.
-Smyg dig inte på folk så där. -Det var inte meningen att skrämmas.
-Det gjorde du inte. -Okej. Hur var joggingturen?
-Bry dig inte om det. Vad gör du här? -Jobbar för Seb.
Jag är ledsen för det där med din mormor.
Jag tog med hennes favoritsoppa de sista veckorna.
-Vad var det? -Pasta Fagioli.
Hon var så stolt över dig och Natalyn. Hon sa att du är författare.
Jag läste en av dina artiklar. Nåt om masskjutningar och våld i hemmet.
-Det var lite för komplicerat för mig. -Det förvånar mig inte.
Men väldigt intressant. Jag har själv hittat min passion - skriva barnböcker.
Det är inte meningen att vara taskig på Tony.
Jag måste sticka.
Du är min livskraft idag. Svik mig inte.
När tror du att jag kan få ett första utkast?
-Ge mig! -Speciella pepparkaksgubbar. Ta inga!
-Herregud, är du hög för begravningen? -Det är bara för att stressa av lite.
-Vad gör dig mindre stressad? -Pepparkaksgubbarna med gräs.
-Tjusigt, Kathy Bates. -Säg inget. Jag är en vuxen kvinna.
Om jag inte får äta dem...
-De här är väl okej? -Hallå?
-Jag hör Pete. -Söta, rara Pete!
Ge mig den. Hej, älskling.
Millie säger att allt bara är bra. Men det var ett kyligt välkomnande.
-Tack så mycket. -Ingen orsak.
Hej, tjejer! Det var ett tag sen.
Du dök aldrig upp igår efter att Millie gick och la sig.
-Nåt nytt om din audition? -Vad då?
Jag tänkte vänta tills jag var säker. Jag ville inte få falska förhoppningar.
Jag hade en audition för en återkommande roll i en såpopera.
Flippa inte ur nu, men jag tror att jag fick den. Jag får veta senare idag.
Säg inget till någon. Prata inte ens om det.
Det handlar inte om mig idag. Jag tänker byta om nu.
-Okej, jag antar att vi ses senare. -Hej då, rara Pete.
Förlåt, jag glömde sätta upp skylten. Vi har stängt.
Okej, tack.
Det är ett väldigt trevligt ställe.
Ja, du borde komma tillbaka när vi har öppet.
Minnesstund för Anita Russo idag kl. 15.00 på 109 Foothill Avenue
-Jag måste faktiskt stänga nu. -Du borde ställa ut smakprov på pizzor.
-Ja. God jul. -God jul.
Vem lät dig klippa lugg?
-Stephanie, är allt okej? -Ja.
Jag tänkte plugga lite.
Jag skulle vilja öva utan att morfar hör.
-Jag såghonom precis gå med Tommy. -Bra!
-Det är till dig. -Tack.
-Varsågod, Millie. -Tackar.
Redo? En, två, tre...
Halloj! Morbror Sebby är hemma!
Och ingen. Hallå?
Hallå? Vad i...?
Allt ser jättefint ut.
Inte en enda systerdotter är här för att välkomna mig. Skandal!
Morbror Seb har oklanderlig smak, är bra på sitt jobb-
-och älskar att köra med folk, särskilt morbror Tommy.
Knack, knack.
-Vad kul att se er! -Välkommen hem.
-Jag har saknat dig. -Hej, hjärtat.
Du har mer stil i ditt lillfinger än jag har i hela min garderob!
Det är ju rent tragiskt. Jösses!
Titta på mina älsklingar. Ni har tagit med er julstämningen.
Och östkustens fuktiga väder. Bra för druvorna, inte för hormonerna.
Morbror Seb bor hemma och tar hand om morfar.
Han har utsökt smak, särskilt när det gäller vin.
Han var mammas favorit.
-Hur var resan? -Bra, trots republikanstaten Florida.
Men jag hittade faktiskt köpare till vårt sommarvin.
Men det är skönt att vara tillbaka och umgås med mina systerdöttrar.
Och minnas mamma.
Nej, nej, er mormor skulle aldrig låta oss gå omkring och sura under julen.
Därför har jag en idé.
Mormor älskade att lyxa till det och göra sig vacker.
Särskilt efter strålbehandlingen. Det var en av få saker hon såg fram emot.
Därför tycker jag att vi har en skönhetssession till hennes ära.
Vi älskade att klä ut oss när vi var små. För mormors skull.
Titta, här är den nya etiketten.
Alltihop är mamma idé. Visst är den underbar?
-Jag är så stolt över den. -Så vacker.
Vi ska servera den vid mottagningen.
Men jag tror att vi måste provsmaka det. Vad säger ni, tjejer?
-Absolut! -Det är oansvarigt att inte prova det.
Vi kanske ska dricka ur flaskan vi redan har öppnat.
-Så där. Skål för mamma. -För mormor.
-Jag älskar er. -Älskar dig.
-Vem är Casper? -Klampa inte in i mitt privatliv.
-Jag är en nyfiken person. -Du snokar.
Vi jobbar tillsammans i New York, och han råkar vara i L.A. under julen.
-Och råkar bara sms:a tio gånger idag? -Är det vad kidsen kallar "booty call"?
-Kidsen? -Du går i college!
-Det är inget sånt. Vi är bara vänner. -Visst.
Det här var mammas. Var fick du tag på det?
Pappa hittade det när de rensade upp hemma.
Jag tänkte att det kunde bli en perfekt julklapp från tomten.
-Jag trodde att det var borta. -Tack så mycket!
Vad gör du? Ha på dig det idag.
-Er mamma hade gillat det. -Vad vackert.
Perfekt. Det passar perfekt.
-Vem är min hemliga tomte? -Om vi säger det är det inte hemligt.
Det är sant.
Förlåt, jag har inte varit någon bra kusin eller syster sen jag kom.
Du har varit väldigt dömande när det gäller Petes och mitt förhållande.
Jag borde nog också be om ursäkt.
Om jag ska vara ärlig är saker och ting inte så bra i äktenskapet.
-Vad har hänt? -Det är bara så fånigt.
Jag undrar om min skådespelarkarriär hade varit annorlunda utan Pete.
Om jag inte hade någon att oroa mig för, förutom mig själv.
Dessutom är han mycket bättre på det här med äktenskap.
-Han älskar dig oavsett situation. -Jag vet det.
Jag vet att det är vinet som talar, men jag trodde aldrig-
-att mitt liv skulle vara så jäkla förutsägbart.
Jag är oskuld.
-Allvarligt? -Ja, allvarligt.
Se inte så chockade ut. Mina stora tuttar har fått mig att inse-
-hur mycket män har gemensamt med svin. Eller hur, Millie?
Det har inte gått så bra med studierna på sistone.
-Jag fick bara B på senaste provet. -Urtrist!
-Är det dina bekymmer? -Hennes liv, alltså. Herregud!
Är det här ni gömmer er? Tack för att ni lämnade mig där nere.
Servitörerna behöver några minuter till.
Sen har jag fem minuter på mig att lösa diverse katastrofer.
-Vem har vin? -Vi.
Ni har redan gett henne det.
Ni båda påminner verkligen om min syster.
-Tror du att mamma och mormor ser oss? -De saknar nog oss lika mycket.
Idag ska vi fira deras minne.
-Någon som är hungrig? -Alltid.
Då går vi.
Thomas! Under mattan, annars kommer någon ramla och bryta nåt eller något.
Tommy, inte Thomas.
Hur tänker du byta låt utan att morfar märker något?
-Låt mig ta hand om det. -Okej.
-Hej. Vad fin du är, Jen. -Tack, morbror Tommy.
-Behöver du hjälp? -Nej, men jag behöver lite sällskap.
Kom hit.
Vad tycker du?
Okej, då är det dags.
-Har du pratat med morfar idag? -Nej, det har nog ingen.
Jag pratade med Seb, och enligt morfar vill han att vi sjunger "Stilla Natt".
-Är du säker? -Jag kan be Seb...
-Det är lugnt, jag kan ändra den. -Schyst.
-Millie! Det är din, antar jag. -Nej, Stephanies.
-Kan du ta med den upp? -Ja, det kan jag.
-Tack. -Varsågod.
Inga saker på fel ställen idag, mamma.
Va...?
Uppdraget slutfört!
-Millie! Vi är klara här. -Åh, vad bra.
Men ännu viktigare, såg ni Tony där ute?
Jag kan visst inte fly ifrån honom. Först i morse, och nu här.
Var inte så trist, Jennifer. Han är faktiskt en bra kille.
Han är vår bästa anställda, och han hjälpte din mormor när hon var sjuk.
Morfar! Jag ville bara tala om att jag tänker sjunga i eftermiddag.
Vad roligt, hjärtat.
Det kommer att göra mormor glad.
Barnen ska sjunga.
Självklart, pappa.
-Natalyn! Hej. -Casper? Vad sjutton gör du här?
-Vem är det? -Jag vet inte. Kanske sms-killen.
Du, jag är ledsen att jag berättade om din audition.
Ingen fara.
Vad gör du här? Du kan inte bara dyka upp på en begravning, det är skumt.
Jag fick en inbjudan.
-Följer du efter mig? -Nej, men du svarar inte på sms.
-Jag tänkte att du ville ha extra stöd. -Jag har inte hunnit titta på mobilen.
-Varför förklarar jag mig? -Förlåt, vill du att jag ska gå?
-Ja, jag vill att du går. -Jaha!
-Förlåt mig. -Sluta säga förlåt.
-Får jag träffa dig senare? -Ja...
Kanske, jag vet inte. Kan du inte bara gå nu?
Förlåt. Okej.
Hej, familjen.
Jag vill tacka er alla för att ni är här idag.
En del av er fick resa långt.
Pappa har bett mig att tala å familjens vägnar.
Jag önskar att min...
Jag önskar att min syster och mamma kunde se familjen tillsammans igen.
Men det kan de inte.
Om det var något min mor älskade mer än familjen, så var det jul med familjen.
Ibland när vi ser tillbaka önskar vi att saker och ting varit annorlunda.
Men jag vet att min mamma inte ångrar något.
Sebi, jag klarar det inte.
Ingen fara.
Familjen vill välkomna våra systerdöttrar upp hit-
-så att vi kan njuta av deras änglalika röster, enligt deras morfars önskning.
Tack.
Ett av våra tidigaste minnen är när mormor sjöng den här låten för oss.
Hon sa alltid, att oavsett årstid, kunde alltid "Stilla Natt"-
-få henne lugn när hon satte sig ner.
Jag vet att du ler nu.
Vill du hänga upp den här, Jennifer?
-Vad tusan var det där, Thomas? Tommy? -Vad?
Tjejerna skulle ju sjunga "Amazing Grace".
Det var min idé. Jag trodde att alla skulle älska den.
-Tjejer, det var så vackert. -Tack.
Det var det verkligen. Det berörde mig.
Jag trodde inte att jag kunde känna mig så nära mamma igen, men det gjorde jag.
Pappa kunde inte ha valt en bättre låt. Tjejerna sjöng så vackert.
-Absolut. -Jag älskar dig.
Den första julen jag minns är när jag satt med Sebastiano vid brasan-
-och mamma spelade den låten. Det var så vackert.
-Ni gjorde ett fantastiskt jobb. -Vin, vin, vin.
-Så ska det se ut! -Skål för mamma.
-Här, du kan smaka av mitt. -Nej, tack.
Okej.
Titta, vad söta de här är! De är lite brända, men...
-Ge mig en kaka. -Du är fet, du får ingen. Så goda!
-De ser utsökta ut. -Det är de.
-Millie! Det är din manager. -Min audition.
Lycka till! Du fixar det.
-Hallå? -Pete bär hennes mobil.
Jag önskar att han hade en bror, eller två, eller tre.
Hej, Sean. Nu har jag hittat en lugnare plats.
Okej. Tack.
Vad sa han?
Flickor! Flickor, flickor, flickor.
-Är du okej, mamma? -Jag mår fantastiskt.
Men jag vet inte varför, för jag saknar min mamma och min syster.
-Jag saknar er. Det gör jag verkligen. -Så ja.
Minns ni Mario? Det här är Mario. Han är...
Er gammelmoster Amelias syssling till mormor.
-Eller är det brylling? Jag minns inte. -Jag vet inte.
Det spelar ändå ingen roll. Söta, rara Mario.
-Hej! Er mamma berättade precis... -Det var så roligt!
-Hon sa att du läser juridik. -Ja, jag har ungefär ett år kvar.
Jag har några juridiska frågor. Går det bra?
Visst.
Låt oss säga att en vän till en vän får reda på att hennes pojkvän är otrogen.
Låt oss säga att vännen vill ta ett basebollträ-
-och slå sönder den lögnaktiga skithögens bil.
Vad skulle straffet bli om man åkte fast? Samhällstjänst?
Jag studerar civilrätt så jag kan inte hjälpa dig...henne.
-Gör du? -Okej.
Varför tog du ingen salami till mig?
Ignorerar du mig? - Ät inte det där!
Tjejer, titta vem jag har hittat. Titta vem jag har hittat. Tack.
Vem är du?
Det är inte så svårt. Jag är barnbarns- barn till Alfonso, din mammas kusin.
-Visste du det? -Nej, mamma.
-Vad sysslar du med? -Du känner henne, alltså?
Du presenterade ju henne precis.
-En avvänjningsklinik i två år. -Nähä! Vad var du inne för?
Mat.
Ansjovis är min favorit!
Förlåt, jag har visst nån bacill.
Smitta inte ner oss, hjärtat. Det är ju mormors begravning.
Jag såg dig prata med killen där ute. Pojkvän?
Nej, det är bara Casper. Vi är bara vänner. Vänner, vänner, vänner.
-Jag vet inte vad vi är. -Trist.
Var inte så dömande. Folk kanske dömer dig för dina byxor, Mario.
Mamma!
Träffar du nån? Nån rik advokatkille?
Jag träffade nån för en månad sen, men det funkade inte riktigt.
Varför berättade du inget? - Visste du om det här?
-Hon säger inget. Jag hämtar vin. -Jag har vin.
-Varför berättade du inte, raring? -Det var inte värt att nämna.
Det är alltid värt att prata om. Kom igen!
-Jen. Pojkvän? -Nej, ingen särskilt.
-Vad händer? -Jag är hungrig!
Är det så här du vill hantera det?
Det är precis så här jag vill hantera det.
Schyst.
-Förlåt, men de är så goda. -Jag har bakat dem själv.
-Jag har inte ätit nåt idag. -Jag dömer inte.
Jag vill be om ursäkt för att jag var oförskämd förut.
-Det är okej. Du var fullt upptagen. -Ja, men det är inte okej.
-Jag är verkligen ledsen. -Okej, ursäkten godtas.
Bra!
Du är toppen. Du var toppen när du sjöng tidigare.
Tackar.
Lille pepparkaksgubben.
-Jag har redan ätit en. -Morbror Seb!
Så goda!
En liten mistel.
Jag måste jobba.
Jag skrämde iväg honom.
Den tar jag. Jennifer har gjort speciella pepparkaksgubbar.
Nej? Nej, nej, nej!
Ja, ja, ja. Du borde nog ha gömt dem bättre.
-Jäklar! Förlåt. -Det är lugnt. Hur många gjorde du?
-Fem. -Fem. Två kvar, tre vi måste hitta.
Jag tror att vi hittade den tredje.
Morbror Tommy. Jag är skyldig dig en ursäkt.
Nej, det är inte första gången nån utnyttjade mig. Inte sista heller.
Ni gjorde nåt ni trodde på. Ni älskade er mormor.
Hur kan jag vara arg då? Jag menade det jag sa om låten.
-Vi måste hitta pepparkaksgubben. -Jag letar här inne, du där ute?
Visst.
Ryck upp dig nu! Du är starkare än de där små männen.
-Åt du också en kaka? -Nej.
Gillar du inte kakor? - Ledsen att du inte fick nån.
Men titta på de här byxorna. De är som dykarbyxor.
Jösses! Mario du är jättefin.
Skämtar du? Du måste skämta.
Tommy, vad är det som händer?
-Varför är jag så hungrig? -Älskling, du är bränd.
-Jag sa ju åt dig att ge mig en kaka. -Jag kan baka kakor till dig.
-Nån spetsade mammas cannoli. -Jag älskar cannoli.
Finns det cannoli? Jag tänker ta en.
Jag tänker ta en cannoli. Finns det cannoli?
Hej! Är allt som det ska?
-Väggen rör på sig. -Vem är du?
Nicolette. Kan du inte se det, kusin Tommy?
Var fick du tag i den här?
-Skicka inte tillbaka mig. -Inte en chans.
Jag har den.
Skumt, eller hur?
Jag vet att du bytte låt, Jennifer. Tommy har aldrig kunnat ljuga bra.
Jag gjorde bara vad mormor hade velat.
Du är precis som din mor.
-Ut härifrån. -Nej! Varför?
För att mamma fick mig utan en make?
Jag är här för att mamma älskade mig. Det är inte mitt fel att jag föddes.
Jag förtjänar att ha ett förhållande med min familj!
-Du lät bara mamma sticka. -Det var hennes val.
Hon behövde dig. Hon ville bara höra att du älskade henne.
-Och du bara lät henne gå. -Jag tänker inte diskutera det här.
Varför lät du henne gå?
Morfar! Berätta varför du inte fanns där för henne, för oss.
Förlåt. Jag tänker inte göra det här!
Jen? Jen!
Folk gör misstag. Ibland måste man bara acceptera det och se framåt.
-Vi förtjänar alla en andra chans. -Jag vet inte om jag tycker det.
-Jag tycker du ska gå tillbaka in. -Absolut inte.
Jag tycker om att vara här. Det känns som man är en del av familjen igen.
Mormor lärde mamma att vara modig.
Det var därför mamma stack, och det är därför jag tänker åka.
Om du inte slutar leva i det förflutna så vet jag inte hur jag ska hjälpa dig.
Var är du?
Jag är i köket. Jag gick aldrig.
-Hon fick inte rollen. -Åh, gud!
-Hur mycket har hon druckit? -Tillräckligt.
-Tror du att Jen är okej? -Hon kommer över det.
-Vi kanske ska leta efter henne. -Natalyn är hennes syster.
-Du kanske ska ta det lite lugnare. -Nu låter du som Pete.
Vill du att jag glömmer mina drömmar så att jag kan betala några räkningar?
Okej, jag förstår att du är besviken efter din audition...
Titta, den lilla ängeln har stigit ner från himlen för att ge livssanningar.
Du har också hemligheter. Eller hur, Steph?
När tänkte du berätta för mamma och pappa att du är gravid? Eller mig?
"Himmel, hur fick hon reda på det?
Och du tänker adoptera bort det? När tänkte du avslöja det för oss?
Nu räcker det, Millie! - Stephanie!
Steph!
Tack för att ni kom. Vi tänkte nu umgås med den närmaste familjen.
Nicolette, tack så mycket för att du kom.
-Mario, tack. -Mario!
Tack så mycket för att du kom. - Bella.
-Jag beklagar verkligen. -Ciao.
Tack så mycket för att du kom.
Vet ni vad? Det här, det som hände här är vad som dödade mamma.
-Sebi! -Förlåt!
-Hur kunde du göra så mot din syster? -Låt Anthony hantera det.
Du kan också ta det lugnt.
-Sa hon vart hon tänkte åka? -Nej, det gjorde hon inte.
Förlåt, jag vet inte vad som hände.
Det är bra att du är ledsen, men det är inte mig du behöver be om ursäkt.
Jag vet.
Vi vet att du är stark. Vi behöver inte oroa oss för dig.
Du klarar motgångar i livet. Men Stephanie behöver vår vägledning.
Och din också. Du är ju hennes syster, för guds skull!
Du är gjord av tuffare virke. Men det du gjorde, hur du gjorde det var fel.
-Ja, sir. -Men det var väl bra att du sa nåt.
Nu räcker det. Se på mig.
-Torka tårarna nu. -Förlåt, mamma.
-Nej, be inte om ursäkt mer. -Okej.
Jag kan nog erbjuda hjälp. Jag kan ringa stationen.
-Ja, det är bra. Eller? -Du kan väl bara vara med din fru?
-Vi håller dig underrättad. -Okej.
Kan du hämta lite kaffe åt mig, älskling?
-Vi åker och letar efter henne. -Jag kommer.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig, mamma.
Jen vill inte ens prata med mig om det.
Och vet du vad? Jag förstår henne.
Vad är jag för syster?
Vi vill alla tro att vi ska vara modiga och starka i svåra situationer.
Men sanningen är att livet inte är lätt.
Att hitta sin egen väg i denna komplicerade värld-
-och samtidigt vara sann mot sig själv och sina närmaste...
Det är vad vi ska göra i vår ålder.
Det ligger i vår natur att strula till det och säga korkade saker.
-Titta på mig, bara. -Du strulade inte till det.
Kanske inte, men jag gör definitivt saker utan att tänka igenom dem.
-Som begravningen. -Det var faktiskt ganska rart av dig.
-Får jag erkänna en sak? -Visst.
Den där föreställningen som jag sa att jag hade är hundra procent lögn.
-Varför ljög du? -För att imponera på dig.
-Vad korkat! -Exakt! Det är mänskligt.
Men det där...
Hata inte dig själv för det. Jag gör hundra misstag varje dag.
De är i och för sig inte lika stora som dina.
Det spelar ingen roll vad misstaget är, det viktiga är vad man gör efteråt.
Jag har sett dig och din syster.
Syskon går igenom så mycket med varandra.
Det gör att resten av livet känns lätt som en plätt.
Jag har sett vad ni två har tillsammans.
Jag önskar att jag ens kunde ge sken av det.
-Den där hade du nog väntat på. -Sen första gången vi träffades.
Hej.
-Jag orkar inte med det här nu. -Fem minuter. Jag vill inte bråka.
-Nej, det går inte. -Morfar, jag vill bara be om ursäkt.
Förlåt för allt.
Var inte arg på Natalyn, Stephanie eller Millie. Sången var min idé.
Jag har lärt mig mycket om mig själv idag.
Det här kanske kommer som en chock. Men trots ditt förhållande till mamma-
-var ditt äktenskap med mormor hur jag såg på alla förhållanden.
Den kärlek som fanns mellan er var alltid något som jag ville ha.
Jag hindrade inte din mamma för att jag var rädd.
Efter alla år av kamp trodde jag att jag gjorde det rätta.
Jag var äntligen redo att släppa taget.
Strålbehandlingen saktade ner mormor-
-men när hon förlorade din mamma blev det dödsstöten.
Hon slutade kämpa.
Du vet att jag brukar säga att du är så lik din mor.
Du är lik din mormor.
Om du är villig att förlåta mig för idag så vill jag att vi börjar på nytt.
Det finns inget att förlåta. Jag är så stolt över dig.
Alla er tjejer.
Du gjorde rätt.
Jag undrar om mormor ser oss nu.
Absolut. Du kan ge dig på att hon är här nu.
Förlåt. Jag menade inte det jag sa.
Det räcker!
Du vet att jag skulle göra vad som helst för oss.
Jag orkar inte mer. Jag har bara stöttat dig.
-I kväll var bara... -Inte bara ikväll. Varje dag...
Sättet du ser på mig, och inte ser på mig.
Pete, jag är misslyckad.
Jag gör mig själv och alla jag älskar besvikna.
Jag skyller på dig när allt går fel, och det är inte rättvist.
Sanningen är att du förtjänar nån bättre.
Det är liksom lättare att skjuta dig ifrån mig, än komma dig närmare.
Förlåt. Jag är ledsen, och inte bara för ikväll.
Jag älskar dig, och inget annat betyder nåt.
Jag är inte den ende som behöver höra det.
Det borde inte vara så svårt att hitta Stephanie.
Du är ju gift med en snut.
Hallå, var är ni? Hej!
Hjärtat?
Jag vet att det här är mitt fel och jag försöker att ställa allt till rätta.
-Morfar, det här är min pojkvän Casper. -Trevligt att träffas, mr Russo.
Ja, detsamma.
-Ge mig mobilen. -Var ska vi leta efter Stephanie?
-Bra fråga. Biblioteket? -Det är stängt.
-Träkojan? -Nej, hon körde iväg i bil.
-Hon svarar inte. -Kyrkan.
-Pizzarestaurangen. -Varför skulle hon vara där?
-Varför inte? -Jäklar, morbror Tommy har rätt.
-Då åker vi. -Nej, nej.
Låt mig gå. Det här är mitt fel.
-Red ut det med henne. Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
-Natalyn och jag följer med dig. -Jag kör er.
-Jag stannar. -Vi andra stannar.
-Kom och sätt dig, pappa. -Vem sjutton är den där killen?
-Är det bra? -Ja, det är bra.
-Jag måste prata med dig. -Jennifer och jag hade ett bra samtal.
Så bra, för jag behöver prata med dig om ditt andra barnbarn.
Din chaufför Millie kommer strax.
Förlåt. Jag älskar dig.
Förlåt. Jag älskar dig också.
Jag är glad att jag kunde köra.
Stephanie! Snälla, Stephanie.
Jag förrådde dig. Förlåt.
-Jag blev sårad när du inte berättade. -Hur visste du ens om det?
Jag såg mejlet.
Jag förstår om du hatar mig just nu. Jag fattar det.
Jag hatar mig själv just nu.
Om du inte vill prata med mig så tog jag med mig förstärkning.
Jag tänker inte säga vad du ska göra.
Du är den enda som kan ta det beslutet.
Men du måste veta att vad du än beslutar så är jag alltid din syster.
Och du kommer aldrig att vara ensam.
Jag är mitt uppe i juridikstudier.
-Jag har ju en karriär som väntar. -Hej!
Vad är du rädd för?
-Jag gör alla besvikna. -Nej.
Jag vill inte förlora min familj på samma sätt som moster Carmelita.
-Din familj älskar dig. -Jag klarar inte det.
-Kan ni vara snälla och gå, bara? -Du vet att vi inte gör det.
Förlåt om du kände som att du inte kunde berätta för oss.
-Jag var bara så rädd. -Jag vet, jag vet.
Vi finns här för dig, oavsett vad du beslutar dig för.
-Vi blev bara rädda. -Vi är inte rädda, bara morfar.
Låt mig torka dina tårar. Nej, jag har snutit mig i den.
Det gör inget, vi tillhör alla familjen.
Det där var faktiskt rätt äckligt.
-Håll det för dig själv. -Vill du ha min näsduk?
-Nej, ingen vill ha den näsduken! -Jag är strax tillbaka.
Vackra flicka.
-Är det här din förtjänst? -Alla tre.
Jag älskar min familj.
Jag också. Gruppkram?
Vad heter du? Casper. Gör som spöket och gör din osynlig.
Jag litar inte på dig. Det är nåt med dig.
-Okej, jul. Jul, jul, jul. -Jul.
Min älskling! - Pappa, jag älskar dig.
Morbror Seb!
Make.
-Var är Casper? -Här.
Nu kör vi en gruppkram, okej? Kom, Sebastian.
Jag älskar er allihop.
Mormor skulle ha varit så lycklig. Jag älskar min familj.
Ett år senare julafton
Jag tänker på mormor och mamma.
Särskilt den här julen.
Natalyn är lycklig.
Hon lärde sig att dyrka det som gör henne unik.
Natalyn var inte den enda som såg vad som fanns framför henne.
Millie lärde sig att livet är en resa, och ibland måste man kämpa på-
-innan det stora genombrottet kommer.
Stephanie är en fantastisk mamma, och en suverän advokat.
Hon har familjen som hjälper henne. Hon behövde bara tro på sig själv.
Och vem vet, kanske även jag lyckades hitta något bra.
Nu tar vi fotot. Kom igen, pappa.
Morfar och jag hittade vår väg.
Trots att mormor inte är med oss-
-lyckades hon ge oss den bästa julen nånsin.
Min mormors visdom.
Tack till min agent Kevin som visade tålamod medan jag hittade min röst.
Se det goda, var ljuset, och håll fast vid din tro.
Lyssna till din inre styrka, och låt inte det förflutna definiera dig.
God jul!
Översättning: Karin Hagman www.ordiovision.com