Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX ORIGINAL COMEDY SPECIAL
Official YIFY movies site: YTS.MX
AND BY CONTRACT
Hyvä yleisö, toivotetaan tervetulleeksi -
Steve Martin!
Kiitos!
Kiitos paljon.
Kiitos.
Vau!
Kiitoksia! Tämä on aivan liikaa.
Kiitos.
Kiitos. Istukaa vain.
Marty ei päässyt. Turvallista kotimatkaa.
Pyydän heti anteeksi lippujen hintoja.
Ajattelette, että esiintyjiähän on vain kaksi.
Mikä maksaa?
Mutta tämän esityksen tekijöitä on 18.
Kaksi äänimiestä.
Valaisija ja lavalla seitsemän muusikkoa.
Aktiivisuusrannekkeeni käyttäjä.
On sovittelija,
koska Marty ja minä emme ole puheväleissä.
On kaksoisolento, jos minua ei huvitakaan esiintyä.
Steveltä terveisiä.
Mutta nyt, hyvä yleisö,
esittelen innoissani rakkaan työtoverini.
Miehen, jonka tapasin yli 30 vuotta sitten.
Miehen...
Miehen, joka...
Miehen, joka on monipuolisen lahjakas.
Hän laulaa ja tanssii.
Hän on upea muusikko.
Ja minusta hän on illan todellinen tähti.
Pianossa Jeff Babko, hyvä yleisö!
Kiitos! Ajattelin... -Kiitos, Jeff.
Ja nyt on aika esitellä mies,
joka on yhtä hauska kuin apinalauma. Eikä sitten muuta.
Martin Short!
Tämä on paras laita!
Kiitoksia kovasti!
Kiitos, hyvät naiset ja herrat.
Ei aplodeja tarvitse lopettaa, vaikka kiitinkin.
Teidän vastaanottonne -
tekee tällaisesta supertähdestäkin nöyrän.
Istukaa vain.
-Onko vielä aikaa? -Aloitimme vasta.
Pyydämme vain...
Että rakastatte meitä
Ja pidätte meistä
Kaipaamme huomiota
Siis ihan tosi paljon
Halutkaa meitä
Niin kiitämme teitä
Koska egomme ovat valtavat
Ja meillä on Spanxit
Älkää turhaan kainostelko
Limusiini ei ole halpa
Rakastakaa vain
Enemmän kuin minä
Omaa...
Hemmetin ilmanala!
Melissa!
-Jeff. -Jeff!
Kokeillaan korkeaa ääntä vielä uudestaan.
Enemmän kuin minä
Omaa
Hitto! Saamari!
Itseäni!
Kiitoksia!
Älkää rakastako vain minua. Muistakaa Steve.
Olen kauan halunnut esittää kahden miehen shown -
sinun kanssasi Grinvillen Peace Centerissä...
-Greenville! -Grinville?
-Grinville!
Greenvillessä. Pitikin ottaa se kipulääke.
Greenvillessä, Etelä-Carolinassa.
Tänä iltana...
Tänä iltana olen askeleen lähempänä sitä unelmaa.
Tiedätkö mitä?
-Steve! -Ei siitä sen enempää.
Kertoisithan aivoverenvuodosta?
Mutta totta, hienoa on.
Enemmän kuin hienoa.
Tämä on pakko.
Esityksen nimi on -
Rahapulassa oli pakko tulla.
-Hyvää illanjatkoa! -Hei!
-Marty! -Ei!
Katsoin tämän paikan nettisivua. Kuvamme olivat siellä.
Niiden päällä luki: "Loppuunmyyty".
Ja ajattelin,
että onpa töykeää.
Kuulehan Steve.
On suuri kunnia olla lavalla miehen kanssa, joka on -
kirjailija, näytelmäkirjailija, muusikko, säveltäjä -
ja koomikkolegenda.
On myös suuri kunnia olla lavalla sen miehen kanssa,
joka on lavalla sen miehen kanssa.
Kaikista ihmisistä,
joiden kanssa esitän muka ystävää,
sinä olet muka läheisin.
Kamu!
Kun Marty ja minä lentomatkailemme,
säästämme rahaa,
kun Marty on kätevästi matkatavarahyllyllä.
Tosijuttu.
Fanitan sinua todella.
Kun näen töitäsi, olen äimänä.
Olen nähnyt Villin tusinan yli 500 kertaa.
Vau! Kiitos!
Sanon saman asian joka kerta.
"Steve, katsotaan jotain muuta."
Martyn kanssa kiertämisessä parasta on -
paparazzien puute.
Steveä ajatellessani...
Eli harvoin. Mutta silloin -
mieleen tulee ennen kaikkea yksi asia.
Se, miten valtavan kalpea olet luonnossa.
Olet ihan kuin aave. Oikeasti.
Tai värityskirjan sivu,
jota ei ole väritetty.
Steven iho paloi kerran Kindlen valossa.
Näytät kuoliaaksi jäätyneeltä Anderson Cooperilta.
Vai niin.
Oikeasti!
Kiitos.
Tai pisuaarilta, jolla on valkoinen tupee.
Hei, en halua olla negatiivinen.
Sen huomaa!
-Miksi? -Kerrohan,
miten pitkälle palsamointi eteni -
ennen kuin heräsit huutaen?
Varmasti pelottavaa.
Selitetään vähän. Nämä kuulostavat loukkauksilta,
mutta eivät ole. Näin Hollywoodissa kehutaan.
Täysin totta.
Hollywood-kohteliaisuudet muistuttavat tavallisia.
Niissä vain on passiivis-aggressivinen twisti.
-Annan esimerkin. -Jep.
On todella suuri kunnia -
esiintyä supertähden kanssa -
vuodelta 1978.
Kiltisti sanottu!
Moni sanoo sinua vietäväksi viihdyttäjäksi.
No, minä lisäsin "viihdyttäjän".
Saanko sanoa, että näytät tosi hyvältä?
Olit kuin charmikas 70-vuotias jo kolmekymppisenä.
Auts!
Minä pidän sinua renessanssi-ihmisenä.
Sinullahan on isorokko.
Minä...
En usein käytä sanaa "nero".
-Niin? -Ei muuta.
Steve soitti minulle taskupuhelun.
Aika suoritus.
Hän käyttää yhä kiekkopuhelinta.
Milloin tuo tuli?
-Nyt. -Selvä!
Olit muuten mahtava Fallonin showssa. Jestas!
-Vaivatonta komediaa. -Kiitos.
Olisiko kuitenkin kannattanut nähdä vaivaa?
-Näitkö minut Ellenissä? -En.
Et tietenkään, sehän tulee kolmelta.
Se on illallisaikasi.
Martin Short on nimi, jota käytän,
halutessani pysytellä anonyyminä.
Olet pysynyt mänttinä 35 vuotta.
Näin Hollywoodissa tehdään.
Arvelimme, että haluatte ehkä tutustua meihin paremmin.
Arvelemme niin siksi,
että olemme itsekeskeisiä.
Jaamme kanssanne ennennäkemättömiä helmiä -
perhealbumeistamme.
Nämä ovat yksityisiä kuvia.
-Näin on. -Ensimmäinen.
Marty kaksivuotiaana. Niin suloinen.
Todella herttainen.
Tuo oli synkkää aikaa.
Tämä on kuva jouluaamusta, kun olin kuuden.
Kerropa, Steve.
Tuon joulukuusen myyjä...
Miten paljon hän nauroi?
Tämä on otettu Texasissa, kun olin pieni -
avioituessani ensimmäistä kertaa.
-Seuraava! -Jatketaan.
Tässä kuvassa olen kolmentoista,
rannalla vanhempieni kanssa.
Sinäkö?
Luulin tuota Nalle Puhiksi.
Kuvassa parasta on -
isän ja äidin peitetty pettymys.
Tuossa olen 15-vuotias.
Ensimmäinen matkani New Yorkiin. Tuossa on äiti ja kaksi veljeäni.
Kanadan Ontarion Hamiltonista New Yorkiin.
Ensi kertaa.
Olimme Latin Quarter -yökerhossa.
Aika hienoa.
Ajoitte Kanadasta New Yorkiin -
yökerhoshowta katsomaan. Hienoa.
-Muistatko shown nimen? -Toki.
Se oli Bea Arthurin yhden naisen show -
Sait sen sinne, ota se nyt pois.
Mietitään sitä myöhemmin.
Seuraava kuva.
Tuo on juuri ennen kuin -
minut lähetettiin leirille rukoilemaan homous pois.
Sillä lailla.
Tämä on kiva teinikuva sinusta.
Jep.
Pian tuon jälkeen loin Applen autotallissani.
Näytät askartelijalta, jolla on Etsy-kauppa.
Tässä olen Disneylandin taikapuodissa töissä 15-vuotiaana.
Ja minä roikun tuolla takana.
-Katsotaanko lähempää? -Juu.
Noin.
Olen nähnyt pelottavampiakin kuvia sinusta.
Pelottavasta puheen ollen...
Tuo on tuttua kaikille.
Tietenkin.
Koulun päättäjäistanssit. Se oli hauska ilta.
Olitpa komea.
-Ja sinä kovin kaunis. -Kiitos.
Tässä olet komeana high schoolin vuosikirjassa.
Arvatkaa mitä?
Tuo on värikuva.
Sitä olen koko ajan yrittänyt sanoa!
Nyt katsotaan sinun komea kuvasi.
Älä ole julma.
Ennustettiin, että avioituisin serkun kanssa.
Pistekeskiarvosikin on siinä.
Tämä kuva on siitä hieno,
että se todistaa,
että kuka vain voi onnistua.
Kerro tästä kuvasta, Steve.
Kuvan nimi on -
"Päivää, neidit."
"Näkemiin, neidit."
Tätä ei ole muualla nähty.
Ensimmäinen kuva uudesta rajamuurista.
Kukaan ei tule.
Jos kokaiinilla olisi kasvot, se näyttäisi tältä.
Tämä on kiva.
Olet oikeasti oikeassa presidentin työhuoneessa.
Jo vain.
Vuosi on 1994. Ihmettelette, mitä oikein teen.
Tiedän kyllä.
Tarttuiko Clinton tarjoukseen?
Katsotaan vielä viimeinen kuva.
Olet hurjan onnellinen.
Tämä oli 28.6. 2009.
-Kiitos, Sademies. -Ei kestä.
Muistan, mikä sinua nauratti.
-Mikä? -Olin sanonut,
että joutuisimme joskus tekemään yhteistyötä.
Marty ja minä tapasimme, kun teimme -
-Kolmea kaverusta. -Näin on.
Kolme kaverusta nimettiin äskettäin klassikkoelokuvaksi.
Se ei ole enää mestariteos.
Kohta se on ihan ok.
Sitä elokuvaa tehdessä tajusin,
että Martyllä on erikoinen huumorntaju.
Olimme tunteneet toisemme vasta pari viikkoa.
Joutoaikoina Chevy, Marty ja minä -
pelasimme sanapeliä jonkun asuntovaunussa.
Olimme siis pelaamassa.
En tuntenut Martya kunnolla. Hän kirjoitti jotain lappuun.
Hän ojensi lapun minulle. SIinä luki:
"Saat maata vaimoni Nancyn kanssa, jos annat E:n tai Q:n"
Olen kilpailuhenkinen.
Kolme kaverusta oli hieno kokemus. Se oli ensimmäinen elokuvani.
Ja heti -
olin yhtä tärkeä kahden supertähden kanssa.
Tai niin he minulle sanoivat.
Ja...
Ensi-ilta oli kuin suoraan elokuvista.
Hollywood Boulevardia reunusti 2 000 ihmistä -
elokuvateatterin edessä.
Meitä kolmea oli pyydetty tulemaan -
elokuvan rooliasuissa.
Eli sombreroissa, boleroissa ja kannuksissa.
Mutta iltapäivällä...
Sanoin Chevylle, että mennään smokeissa kertomatta Martylle.
-Roisto! -Aivan sama.
-Istutaan juttelemaan. -Olisipa tuoleja.
-Kappas. -Oho! No niin!
Varovasti.
Kaikki kyytiin!
Jopas nyt.
-Olisi pitänyt harjoitella. -Hyvin se meni.
Kuva teistä yökerhossa on todella mukava.
Kasvoit Ontarion Hamiltonissa -
ja kuuntelit croonereita. Frank Sinatraa.
Näin on. Se oli erikoista.
Elettiin 60-lukua, ja kaikki muut teinit kuuntelivat -
Beatlesia ja Stonesia.
Minulla oli iso ullakkohuone,
ja nauhureita ja levysoittimia.
Kuuntelin huoneessani suuria laulajia,
kuten Tony Bennettiä. Kuuntelin levyt kahdeksan kertaa peräkkäin -
plaseerauksia tarkkaillen.
I will come home
To you, San Francisco
Näin.
Hienoa.
Kaikkein eniten ihailin Frank Sinatraa.
Hän oli ihmeellinen.
Hän oli upea 40- ja 50-luvulla,
mutta svengaava 60-luku...
Fly me to the moon
And let me swing for evermore
Vau!
-Mutta... -Niin!
Mutta...
Mutta melkein 80-vuotiaana -
hän oli mahtava,
koska hän lauloi ihan väärää materiaalia.
I shot the sheriff
However, I did not shoot the deputy
Ding, dong, ding, dong, ding, dong
-Vai mitä? -Sinähän tapasit hänet.
Kyllä.
Se oli pelottavaa, kuten sankareiden tapaaminen usein on.
Se oli -
mielettömissä Hollywood-pirskeissä.
26. syyskuuta 1992.
George Schlatterin kotona.
Hän on Hollywood-tuottaja.
Kun astui sisään,
oli kuin olisi astunut Hollywoodin vahakabinettiin.
Kaikki olivat julkkiksia.
Tuolla suunnassa -
oli Jimmy Stewart kertomassa tarinaa koirastaan Samista.
Tuolla Katharine Hepburn puhui Paul Newmanille.
Hän sanoi: "Rakastan sunnuntaita."
"Olen aina rakastanut."
"Herään aikaisin."
"Syön ison kulhollisen leseitä."
"Sitten en pääsekään liikkeelle ennen maanantaita."
Kaikkein upein hetki oli, kun huomasin -
77-vuotiaan Frank Sinatran -
baaritiskin ääressä itsekseen.
Ajattelin,
että nyt tai ei koskaan.
Menin sinne ja sanoin:
"Herra Sinatra -
minä olen Martin Short."
"Ette aavistakaan."
"Ette voi ymmärtää, miten paljon teitä ihailen."
Hän katsoi minua.
"Ymmärrän kyllä."
Hän kysyi, mitä haluan juoda.
Minä sanoin:
"Samaa mitä tekin, Frank."
Hän tilasi Jack Danielsin.
Baarimikko kysyi: "Raakana vai jäillä?"
Minä kuulin väärin: "Raakana vai jäämillä?"
Sanoin ottavani jäämillä.
Frank toisti kysmyksen minulle.
Olin suututtanut Frankin 15 sekunnissa.
-Tiedätkö? -Jep.
Uskomattominta tuossa on se,
että olit aikuinen.
Niin olin.
Olit jo nähnyt maailmaa. Minkä ikäinen olit?
Olin 47.
Sanonkin aina,
että meissä pysyy aina rahtunen lapsellisuutta.
Voin todistaa sen.
Marty ja minä kävimme jouluisin St.Bartsilla -
ystäväporukan kanssa.
Alkuun saari oli jännittävä,
ja rannoilla oli hökkeliravintoloita.
Vuosien mittaan siitä tuli julkkisten lomakohde.
Paparazzit seurasivat perässä.
Paparazzien tavoite -
on saada napattua mahdollisimman ruma kuva.
Todisteena on kuva, joka julkaistiin National Enquirerissa.
Jopas jotakin.
Aikamoista.
Heillä oli myös hyvä kuva, mutta sitä ei julkaistu.
Näytetään sekin.
-Kysymys. -Selvä.
Sinähän olet ollut -
kuuluisa -
nyt muutaman vuoden. No ei.
Olet ollut valtavan kuuluisa -
yli 40 vuotta. Eikö se ole outoa?
Onhan se erilaista elämää.
Sitä kokee asioita, joita ei muuten kokisi.
Ne jäävät mieleen.
Mieleen jäävät myös muutamat tosi omituiset jutut.
Tämä tapahtui pari kuukautta sitten.
Olin Santa Barbarassa, ja ehkä 16-vuotias tyttö -
tuli kysymään olinko minä elokuvassa Superhulttio.
Sanoin, että olin.
Hän kysyi, aionko tehdä toisenkin elokuvan.
Saan myös puolivillaisia kohteliaisuuksia.
Kehuja, jotka eivät ole kehuja.
Komediat näytetään aina ensin testiyleisölle.
Niin tapahtui myös 80-luvulla.
Erään testiesityksen jälkeen -
joku nainen tuli luokseni ja sanoi:
"Tosi hyvä elokuva! Miehenikin tykästyi,
ja hän inhoaa sinua."
Oma äitinikin teki sitä.
Erään elokuvani ensi-illan jälkeisenä maanantaina äiti soitti:
"Ystäväni kävivät elokuvissa viikonloppuna."
"Kaikki oli loppuunmyyty, joten he menivät sinun elokuvaasi."
Se oli...
Se oli Hollywood-kehu!
Äti kuoli 91-vuotiaana.
Hän dementoitui loppua kohden hiukan.
Se oli raskasta, mutta joskus myös hauskaa.
Kerran hän kysyi minulta:
"Missä Glenn on?" Siis isäni.
Minä sanoin, että isä kuoli kolme vuotta sitten.
Hän sanoi:
"Se selittääkin paljon."
Mahtavaa!
Sinatra-tarinasi oli hauska.
Minäkin olen tavannut julkkiksia. Tapasin Cary Grantin.
-Vau! -Fred Astairen ja Elviksen.
Hän oli julkkiksista suurin.
Vuosi oli ehkä 1970.
Aloittelin uraani ja esiinnyin ennen Ann Margaretia Las Vegasissa.
Elvis oli tulossa katsomaan, hän tunsi Ann Margaretin.
Tein osuuteni ja jäin odottelemaan.
Jätin pukuhuoneeni oven auki nähdäkseni Elviksen.
Sitten hän kävelee ohitseni, katsoo minua ja sanoo:
"Hyvä herra."
"Huumorintajusi on vinksahtanut."
Hän tuli sisään, ja aloimme jutella.
Olin imarreltu,
koska Elvikselle oli palkattu mies, jonka ainoa työ -
oli saada hänet irti keskusteluista.
Se tyyppi tuli ja sanoi:
"Meidän pitää mennä." Elvis halusi jäädä.
Juttelimme sitten vielä. Elvis keräili aseita.
Hän piti erikoisista aseista, kaiverruksista ja helmiäisestä.
Lopuksi hän sanoi:
"Haluatko nähdä aseeni?"
Tietysti halusin.
Hänellä oli kolme asetta mukana.
Oli pikkuinen kaiverrettu käsiase. Hän poisti luodit -
ennen kuin antoi sen minulle
Minä ihailin niitä, ja lopulta -
minulla oli kolme asetta ja Elviksellä 18 luotia.
Ajattelin:
"Missä se tyyppi nyt on?"
Ajattelin, että minun pitää hankkia oma tyyppi -
irrottamaan minut Elviksestä.
Ei sellaista tule ajatelleeksi!
-Tosijuttu, muuten. -Hulvatonta!
Minulla on kysyttävää.
Sinä teet hahmoja ja imitaatioita.
Suuttuvatko imitoitavasi sinulle koskaan?
No...
Toivon aina, etteivät he saa tietää imitaatiostani.
Mutta uudet hahmot perustvat aina -
johonkuhun tapaamaani ihmiseen, vaikka lapsuudesta.
Se tekee hahmosta kolmiulotteisen.
Olin Saturday Night Livessä 1984-85.
Ja...
Silloin maskeeraajana oli Marion Siebert -niminen nainen.
Kukaan ei ottanut asioita itseensä samalla tavalla kuin Marion.
Olin maskeerattavana.
Hän oli ketjupolttaja.
Silloin sai polttaa sisällä.
Hän laittoi meikkiä ja poltti tupakkaa.
Sanoin näyttäväni vähän kalpealta.
Hän vastasi: "Kai minä sen tiedän! Minä olen maskeeraaja!"
Anteeksi vain!
Kuukauden päästä -
Billy Crystal, Christopher Guest, Harry Shearer ja minä -
kirjoitimme parodiaa 60 Minutes -ajankohtaisohjelmasta.
Minun piti esittää puolustusasianajajaa.
Hahmon nimi oli Nathan Thurm.
En tiennyt, millaisen tekisin hänestä.
Billy Crystal sanoi: "Tee hänestä Marion Siebert."
"Matkit häntä muutenkin aina selän takana."
Minä pelkäsin, että Marion suuttuu.
"Ei hän huomaa", Billy sanoi.
"Eivät he koskaan huomaa."
Minä sitten suostuin ajatukseen.
Hankin samaa merkkiä olevan savukkeen -
ja kiinnitin siihen rautalangan,
niin ettei tuhka päässyt putoamaan.
Kuvauspaikalla -
Marion on tietenkin paikalla,
koska hän on päämaskeeraaja. Hän on tuolla,
ja minä ja savuke täällä.
Harry Shearer sanoo hahmonaan:
"Thurm, myönsitte että päämiehenne rikkoi lakia."
"Kai minä nyt sen tiedän!"
"Olen lakimies, tiedän!"
Ohjaaja huomautti, että hikoilin.
Marion sanoo: "Kai minä sen nyt maskeeraajana tiedän!"
Mieletöntä.
Kun hahmosta tulee suosittu SNL:ssä,
se halutaan nähdä uudelleen.
Nathan Thurmina pelkäsin aina jääväni kiinni Marionille.
Mutta en jäänyt.
Viimeisen esityksen jälkeen oli kunnon pirskeet.
Marionin avustaja tuli humalaan.
Hän sanoi Marionille:
"Oletko tyhmä?"
"Etkö tajua, että Nathan Thurm olet sinä?"
"Kaikki muut tajuavat!"
Marion pahoitti mielensä.
Hän tuli puhumaan asiasta minulle.
Hän sanoi: "Luulin sinua ystäväkseni."
Vastasin: "Minähän olen ystäväsi."
"Mutta kai tiedät,
että matkiminen on imartelun korkein muoto?"
Hän vastasi: "Kai minä nyt sen tiedän! Luen kirjoja!"
Tuolla on piano. Laulutaitoasi aliarvostetaan usein,
minkä kyllä ymmärrän.
Laulaisitko meille jotain?
No...
Kai minä...
Kai minä voin. Jos te haluatte.
Kuulit itsekin.
Eivät halua.
Hyvä yleisö: Martin Short!
Kiitos.
Kiitos, Steve.
Onpa viipyilevää partavettä. Huh!
On mukava esiintyä mahdollisen elintenluovuttajan kanssa.
En viivyttele, sillä Uber-kuskini odottaa.
Ja tiedätte Steve Bannonin ärhäkkyyden.
Steve Martin on hieno mies.
Hän on vanhimpia ystäviäni.
Olemme kuin Donny ja Marie ilman eroottista jännitettä.
Sovimme yhteen kuin Ellen ja slipoveri.
Olemme tiimi.
Steven seura -
on kuin elokuva Syvä joki.
Hauskaa on, kunnes banjot otetaan esiin.
Kiitos.
Kun Steve soittaa banjoa,
suljen silmäni ja kuvittelen olevani perinnerarvinolan puhelinjonossa.
Kerran kysyin Steveltä,
mitä hän tekisi, jollei olisi koomikko. Hän vastasi:
"Varmaan samaa kuin sinä."
On kuitenkin hienoa -
olla täällä tänään.
Tunne voi johtua piristeistäkin, mutta en usko.
Minä saan suurimmat kiksit -
yleisön edessä esiintymisestä.
Näin on.
Ainoa ero teidän -
ja puhtaan morfiinin välillä on se,
että morfiini ei arvostele.
Lavaesiintyjän täytyy pysytellä hyvässä kunnossa.
Olen jumpannut Jenny Craigiin kanssa enemmän kuin herra Craig.
Mutta kuulkaahan.
Tällä alalla on valtava paine näyttää hyvältä.
Ykkössääntö: näytä hyvältä.
Showbisneksessä on toki paljon sääntöjä.
Penisilliinikuuri Leonardo DiCaprion allasjuhlien jälkeen.
Kevin Hartia nostaessa pitää muistaa tukea päätä.
Gwyneth Paltrowia ei säikäytetä puhdistuksen aikana.
Se olisi virhe.
Steve Harveyn viiksiä ei silitetä varoittamatta.
Siis...
Matthew McConaugheyn kanssa ei aloiteta juttua -
ilman pakosuunnitelmaa.
Bill Cosbylle ei sanota:
"Tekisitkö vaimolleni drinkin?" Ei kannata.
Ei kannata, Jeff.
Jännä juttu.
Tuli tänne taksilla.
Järjestäjät eivät lähettäneet autoa.
Mietiskelin, miksi alun perin halusin...
Herranen aika!
Miten noin voi tapahtua?
Aplodit Jeff Babkolle.
Fantastinen Jeff Babko!
Jimmy Kimmelin ohjelman kosketinsoittaja.
-Kiitos. -Olet paras.
Hän on vanhimpia ystäviäni.
Hän oli aina paikalla, kun lapseni siitettiin.
Itse olin silloin työmatkoilla.
Kiitos, että olet täällä, Jeff.
Kiitoksia vain.
Mietin tänään hotellissa musiikillista koulutustani.
Olemme puhuneet siitä ennenkin.
Opin paljon ajoituksesta ja sen suhteesta -
musiikin harmoniaan ja melodiaan, ja muistin,
miten tärkeä symbioosi...
Anteeksi.
Anteeksi vain.
Sinun pitää nyt olla hiljaa,
koska tuo oli tosi tylsä juttu.
Kaikki luulevat Marilynin kuolleen lääkkeisiin.
Hän kuoli sinun juttuihisi.
Minulla on marionetin jalat. Katsokaa vaikka.
Ei lihaksia nimeksikään.
Nämä sukat olivat virhevalinta.
Laatikossa ne näyttivät hyvältä.
Ne näyttävät liikaa Ihmemaa Ozilta.
Selvä mielikuva talosta, joka putoaa noidan päälle.
-Miten mies istuu pianolla? -Ei noin.
Näin ei voi olla.
Tämä kiusoittelee liikaa.
Ollaan näin.
-Alas. -Mitä?
-Alas. -Älä viitsi.
No niin.
Tulin hevosvaunuilla, koska hemmottelen itseäni.
Kuljettaja kysyi: "Mikä se leffasi oli, jota inhosin?"
Ajattelin: "Oih, hän on nähnyt töitäni!"
Sitten hoksasin.
Hän inhoaa työtäni muttei tunne minua niin hyvin,
että inhoaisi minua.
Siksi kerron teille hiukan elämästäni,
ja elämänmatkastani.
Tiedätte ehkä, että olen Kanadasta.
Eikö muuta?
Olemmeko sodassa?
Me olemme niitä maahanmuuttajia, joita ette karkota.
Täytin juuri 67 vuotta.
Olen täysin luomu.
Täysin.
Ajattelette: "Älä!"
Kauneuskirurgia ei sovi miehille.
Alkaa näyttää tältä.
Terve.
Olen vain laihtunut.
Hieno tarina!
Sen jälkeen ei näytä 38-vuotiaalta.
Vaan 67-vuotiaalta palovammauhrilta.
Hieno tarina!
Teatteri oli ensirakkauteni.
Sitten elokuvat, televisio ja lopuksi perheeni.
Minulla on kolme lasta.
Yksi jokaista.
Lapsuudenkotini oli täynnä rakkautta.
Koska serkkuni asui meillä, ja häneltä sai.
Hän sanoi: "On parempi rakastaa Shortia -
kuin elää rakkaudetta."
Lena oli syvällinen.
Kaikkein eniten maailmassa -
rakastin vanhempiani.
Varsinkin äitiä.
Levätköön rauhassa.
Hän elää vielä.
Mutta ei varmaan kauan.
Isäni oli hankalampi.
Hän oli irlantilainen ja teki tätä.
Miksi piti pitää ääntä, miksei voinut vain juoda?
En tiedä oliko muilla ryypiskeleviä vanhempia,
mutta isäni...
Mitä tuijotatte?
Isäni -
oli menestyvä mies.
Teräsyhtiön varajohtaja.
Mutta hän joi.
Heti töistä tullessaan -
hän otti inkivääri-ginin ilman jäitä.
Irlantilaiseen tapaan.
Sitten hän siemaili nukkumaanmenoaikaan asti.
Kaikki viikonloput hän joi.
Hän aloitti vasta aamuseitsemältä.
Lauantai-iltapäivänä -
hän ei sentään vielä sammaltanut.
Mutta hän oli humalassa hiuksia myöten.
Tiedätkö?
Hän opetti aina golfin salaisuutta.
Kuulehan Marty.
Puhuin kerholla juutalaisen kaverin kanssa.
Goldbergin, Silverin tai Bronsteinin.
En muista, mutta joku jalometalli nimessä oli.
Hän sanoi: "Charlie, olen puoliksi irlantilainen ja puoliksi juutalainen."
Minä sanoin: "Kuule."
"Olen Armaghin Crossaglenista."
"Armaghissa -
meilä on sana puoliksi irlantilaiselle ja puoliksi juutalaiselle."
"Juutalainen."
Kuulitko muuten jutun sokeasta prostituoidusta?
Ehta käsityöläinen.
Sitten alkoi riitely.
Minä olin nuorin viidestä, joten vetäydyin ullakkohuoneeseeni,
jossa kaikki oli hyvin, ja kuuntelin Frankia ja Tonya.
Lopulta oli pakko lähteä ullakolta.
Olinhan jo 23.
Ja talo myytiin pois.
Minne saatoin mennä?
Vuonna 1972.
Silloin pikkuteattereissa keskityttiin kahteen asiaan:
Uskonnollisiin musikaaleihin ja alastomuuteen.
Hain Jesus Christ Superstariin.
En päässyt.
Sitten hain Hairiin.
En päässyt.
Sitten hain nakuversioon -
lähes kuolemattomasta tarinasta kertovaan rock-musikaaliin.
Jeesuksen velipuoli.
Tapahtui kauheita.
Pääsin siihen.
Isäni Joseph
Ennen kuin tapasi Neitsyt Marian
Rakasti äitiäni jonain wannabe-jouluyönä
Mutta pimeys peittää
Sen, mikä valossa on kauheaa
Äidillä oli spitaali
Eikä se ole kaunista
Isä jätti äidin
Mutta isän rakkaus oli äidissä yhä
Ja ainoalla jalallaan
Äiti ryömi Galileaan
Ei ollut tietäjiä
Kullan ja mirhamin kera äidin vierellä
Kun 9 kuukauden kuluttua
Minä synnyin
Olen Jeesuksen velipuoli
Olen ehkä äpärä, mutta se ei naisia häiritse
Jeesuksen velipuoli
Isä ei ehkä elä taivaissa
Mutta olen Jeesuksen velipuoli
Laulan niin kovaa etten tarvitse mikkiä
Olen jumalan lahja naisille rakkauden töissä
-Jeesuksen velipuoli -Rakkauden töissä
Jeesuksen velipuoli
Mitä hienoa kuolleiden herättämisessä on?
Hei vain, naiset.
Tiedän, mitä mietitte.
Nyt ollaan lavalla.
Asiat näyttävät pienemmiltä kuin ovat.
Ei sääliä, kiitos.
Minun pohjani on kuitenkin teidän unelmanne.
Pane paremmaksi.
Martin Short!
Crackin käyttäjätkin kysyvät Martylta:
"Voisitko vähän rauhoittua?"
Tässä on banjo.
Kiitos.
Banjon ja kitaran välillä on iso ero.
Banjossa on pyöreä koppa ja sen päällä nahkakalvo.
Ääni suuntautuu ulospäin.
Kitaralla taas saa pesää.
Aina pitää virittää.
On vaikeaa -
virittää soitin tällaisessa paikassa.
On ilmaistointi ja kuumat valot.
On siis kyse fysiikasta.
Voisi opettaa teille, mutta se on -
turhan monimutkaista.
Kokeillaan. On siis niin,
että fotonit -
iskeytyvät protoneihin.
Se vaikuttaa myoneihin -
ja gluoneihin -
niin että pösilö voi soittaa.
Kerran minulta kysyttiin:
"Jos mielikuvituksesi uhkaa kuivua,
miten ravitset luovuuttasi?"
Minä sanoin: "Voitko nyt vain tutkia sen eturauhasen?"
Kirjoitan lauluja, ja välillä kysytään,
mistä saan ideat lauluihini.
Parhaat ideat tulevat hiljaisuudessa.
Auringonnousun hiljaisuudessa.
Nukkuvan vauvan hiljaisuudessa.
Naisen kasvojen hiljaisuudessa, kun rakastelen häntä.
Nuoret banjonsoittajat kysyvät minulta,
miten he saisivat musiikkiaan yleisön kuultavaksi.
Sanon aina samat kaksi asiaa: "Ensinnäkin: ole luova."
"Älä anna muiden neuvoa musiikin tekemistä."
"Toiseksi: ole valmiiksi kuuluisa."
Kasvoin 60-luvulla protestilaulujen aikaan.
Oli Joan Baez, Pete Seeger ja Bob Dylan.
Se oli hienoa, mutten itse kirjoittanut protestilauluja.
Ennen kuin reilu kolme vuotta sitten.
Ajattelin, että viesti on varmasti syvältä sydämestäni.
Laulu on: Miksi turhaan nostaa minimipalkkaa?
Tässä...
Tässä on potpuri joistakin säveltämistäni banjokappaleista.
Kiitos.
Kiitoksia kovasti.
The Steep Canyon Rangers.
Olen soittanut banjoa yli 50 vuotta.
Mutta...
Lavalla bändin kanssa soittaminen on minulle uutta.
Sitä pitää harjoitella.
Joskus poistun lavalta -
ajatellen onnistuneeni upeasti.
Joskus olisi voinut mennä paremminkin.
Päätin vähän tutkia esiintymistä.
Menin Eric Claptonin keikalle.
Ajattelin:
"Hän ei ole hauska."
Nyt on aika muistaa bändiä.
Tai jotain.
Me oikeasti pidämme tästä bändistä.
Heillä on tosi hieno kiertuebussi.
Aina shown jälkeen kokoonnumme sinne.
Sitten soitellaan ja juodaan vähän viiniä.
Käymme keikkaa läpi. Se on tosi hienoa.
Ja todella hauskaa.
Joskus itketäänkin. Sanoin Martylle,
että joskus tämäkin on ohi.
Meidän pitää saada kuva bändistä bussissaan.
Siitä tuli hieno. Katsotaanko?
On kiva olla lavalla yksin,
koska saan puhua mistä haluan -
ilman parin nalkutusta.
Kerron banjon osista. Minulta kysytään usein,
osaanko nimetä banjon osat. Ja tokihan...
Olen todella pettynyt, että nauroitte tuolle.
Saatatte tietääkin, että aloitin urani -
taikurina ja jonglöörinä.
Esiinnyin myös vatsastapuhujana.
Esittelen nyt vähän niitä taitoja.
Heippa!
Puupäinen ystäväni Jiminy Glick.
-Hei! -Vau!
Onpa kiva olla täällä.
Greenville on ihana!
Hieno kaupunki. Ja seksikäs yleisö.
Jiminy!
Katso tuota naista.
Minä rakastan naisia.
Hänellä on avara kaula-aukko.
Olisivatpa sormeni sakset,
joilla katkaista olkaimet ja vapauttaa vangit!
Ei saa!
Ja sinäpä olet komea mies!
Niin valkoiset hampaat.
Hymysi on kuin keittiön lattia.
Pelkkää laminaattia.
Jiminy, sinä pyörit julkkispiireissä.
Paitsi tänään.
-Olet varsinainen tyyliguru. -Kiitos.
Katsotaan valokuvia uutisissa olleista ihmisistä,
ja sinä voit arvioida heidän tyylinsä.
Kuulostaa hauskalta.
-Katsotaanpa. -Ensimmäinen kuva.
Kim Kardashian. Oikein kiva tyttö.
Mutta ei kovin fiksu.
Ikävästi sanottu.
Hän luulee, että soijamaito on espanjaksi "Olen maito."
Olin hänen häissään.
Hänen pukunsa oli upea. Se oli valkoinen -
sarkastisesti.
Katsotaan kuva ilman meikkiä.
Noin.
Mutta hän on eittämättä tyylikäs.
Näin on. Seuraava.
Bernie Sanders.
Hän oli tosi suosittu.
Mutta mitään mahdollisuuksia presidentiksi ei ollut.
-Miten niin? -Liian vanha.
Hän on 76-vuotias.
Ainoa hetki, kun hänellä ei ole pissahätä, on kun hän pissaa.
Miten hän ehti sekä kampanjoida -
että huudella Muppet-shown parvekkeelta?
-Hän on kuitenkin tyylikäs. -Seuraava.
Kuningatar itse.
Nousisin kyllä ratsaille!
-Hän on nyt 92-vuotias. -Niin?
Charles antoi hänelle kaiverretun rannekeen.
Mitä siinä luki?
"Elvytyskielto."
-Seuraava! -Kuka se on?
Jared ja Ivanka. Tiesitkö,
että Ivanka kääntyi juutalaiseksi avioituessaan.
Juutalaisten kärsimys jatkuu.
-Jared on kiintoisa mies. -Miten niin?
Hän tykkää ylläriseksistä aamuisin.
Hän viihtyy vankilassa varmasti.
Kuka on seuraava?
Hillary Clinton. Ainoa nainen,
joka voi vannoa, ettei ole harrastanut seksiä Bill Clintonin kanssa.
Seuraava!
Ted Cruz.
Ja minua sanotaan puisevaksi.
Kuka on seuraava?
Dave Letterman, hyvä ystävämme.
Hän on mahtava! Yhtä juttua en ymmärrä.
Dave näyttää tuolta, mutta sinä soitat banjoa.
Kauanko hän odotti ennen kuin söi muut henkiinjääneet?
Seuraava!
Voi hyvänen aika. Kuivattu Ann Coulter.
Kellyanne Conway.
Ai! Minä luulin juustonauhojen heränneen eloon.
Seuraava!
Kim Jong-un.
Hän näyttää lesbobaarin portsarilta.
Hänellä on ongelmia lyhyen kantaman ohjuksensa kanssa.
Kuin pakastekalkkuna, jolla on peruukki.
-Ei yhtään tyylikäs. -Selvä.
-Ei yhtään. -Seuraava.
En tiennyt, että David Spade vaihtoi sukupuolta.
Seuraava!
Oih!
Anderson Cooper on rupsahtanut.
Tuo on Mike Pence.
Hän on niin valkoinen,
että sinäkin näytät Wu-Tang Clanilaiselta.
Hän ei harrasta seksiä, ettei joutuisi tanssimaan.
Tuo on hänen orgasmi-ilmeensä.
Se on vakava asia.
Entä seuraava?
Sarah Huckabee Sanders.
Hän oli ihana Isä sisäkkönä -leffassa.
Hän näyttää ennen-kuvalta ripulilääkemainoksessa.
Uusi yritys.
Hän näyttää...
Ensinnäkin, älä naurata.
-Nosta minut! -Tule sieltä.
Hyvänen aika.
-Hän näyttää... -Eikä!
-Anna kun minä. -Älä edes yritä.
Oletko valmis? Hän näyttää ennen-kuvalta -
ripulilääkemainoksessa.
-Ei olisi pitänyt yrittää uudestaan. -Ei.
Itse halusit.
Hänen nimensä pitäisi olla Bertha.
Seuraava!
Oi voi! Keebler-keksien maskotti söikin kaikki keksit.
Tuo on Newt Gingrich.
Luulin häntä Susan Boyleksi.
Valehtelisin, jos sanoisin,
että hän on tyylikäs. -Kiitoksia.
Kuka sitten?
Nerokas ajatus presidentti Trumpilta.
Hän pani Putinin partioimaan rajalle meksikolaisvahtiin.
En kestä enää, Jiminy.
Minulla on vielä asiaa!
Epäilemättä. Saat seisoa omilla jaloillasi.
Tämä on kauhea virhe.
Kävelen. Tai ehkä juoksen!
Voi veljet.
Hyvä yleisö, tähän loppuu esityksemme.
Ei huolta, show jatkuu vielä.
Lippu oikeuttaa teidät lastaamaan äänilaitteet esityksen jälkeen.
Pyydetään Marty takaisin lavalle.
Kiitos!
Marty...
En olisi tässä lavalla ilman sinua.
Kiitos, että olet kuskina.
Ja tämä yleisö tässä -
on kaikkien aikojen paras yleisö.
-Samaa mieltä. -Olette upeita.
Rakastamme teitä kuin perhettä. Enemmänkin!
-Nostetaan heille malja. -Sopii.
Tämä on shown paras kohta.
-Pidä maljapuhe. -Maljanne, upea yleisö,
täällä Etelä-Carolinassa. Oli hienoa. Kiitos!
Kiitoksia!
Spumante ja kaksi makeutustablettia. Nami!
Kiitos myös upealle kapellimestarille,
lahjakkaalle ja mukavalle,
joskin hieman rajoittuneelle Jeff Babkolle.
Kiitos, Jeffrey!
Pyydetään takaisin lavalle Steep Canyon Rangers!
Hyvä!
Aikamme Etelä-Carolinassa on päättymässä.
Heräsin aamulla hiukan alakuloisena.
Minähän kirjoitan lauluja, ja välillä tulee inspiraatio.
Nyt kirjoitin pienen sävelmän ystävyytemme kunniaksi.
-Niinkö? -Laadin sanatkin.
Voisimme laulaa sen nyt. Sinun sanasi ovat mustalla -
ja minun sinisellä. Opetan melodian sinulle.
Ei tarvitse. Kaikki sävelmäsi ovat samanlaisia.
Tänäänkö teit tämän?
Jo vain. On myönnettävä,
että olo oli varsin tunteellinen.
Vaimoni mielestä Marty ja minä olemme liian läheisiä.
Se ratkesi, kun hankimme säädettävän sängyn.
Se tehosi.
Kiitos.
Mihin tuo osoittaa?
Tiesin kyllä, että olet lahjakas, mutta...
Käskit panna paremmaksi.
No niin.
-Kirjoitit tämän tänään. -Kyllä.
-Koskettavaa. -Kuuntele kerran.
Selvä.
Läpi vuosien oot saanut mut hymyilemään
Hauska ja luova ystäväin
Jekutat ja nauratat
Koomikkojen kuningas
Oikeessa oot
Ystäväni, oikeessa oot
Valkokankaalla loistat kuin
Chaplin tai Nicholson
Sanat ei riitä sua kuvaamaan
Mutta tää kelvatkoon: nerokas
Kun sun palkinnot lasketaan
Summaksi tulee
Ei ainuttakaan
Ystävä hyvä, olet kuin saukko
Liukas luikku
Etunimeltään Per
Siis Per Saukko
Minä olen kumia, sinä liimaa
Pilkka kimpoaa takas sinuun
Ystävyys tää on kestänyt kauan
Peräti kolme vuosikymmentä
Kamuja ollaan loppuun asti
Yllättäen loppu
Tuli nyt
-Ystäväni Steve Martin! -Ystäväni Martin Short!
-Ta-daa! -Kiitos!
Kiitoksia kovasti!
Kiitos!
Tämä laita on paras!
Kiitos kaikille.
Kiitoksia.
Tämä laita on paras!
Kiitos.
Hyvää illanjatkoa.
Kiitos paljon.
Ta-daa!
Kiitos. Hyvää illanjatkoa!
Hyvää yötä!
Kiitoksia vielä.
Kuulkaa.
Istukaa vain
Me luulimme, että tämä loppuu.
Mutta takahuoneessa odotti Netflixin lakimies,
joka sanoi, että vielä viisi minuuttia pitää jatkaa.
Sopimuksen mukaan.
Tämä on siis encore.
Tänne on myyty eri hintaisia lippuja.
Ei ole reilua, että vähemmän maksaneet -
saavat saman encore-kokemuksen -
kuin enemmän maksaneet. Jos siis maksoitte vähemmän,
peittäkää toinen silmä tai korva.
Vielä viisi minuuttia
Viisi minuuttia kulutettavana
Meillä oli hauskaa
Luulimme, että se riitti
Mutta sopparissa lukee tunti ja 51 minuuttia
Yleisö tahtoo jo kotiin
Jo riittää hulttiota ja kääpiötä
Olisi pitänyt vain jäädä kotiin
Mutta nyt on show nähty
-Ennen ukkojen kuolemaa -Tanssi!
Meillä ainakin oli hauskaa
Marty ja Steve onnistuivat
Johan nyt.
Pakataan kamat
Ja lähdetään baariin
Etsimään se hauska kohta
Mitä?
Tanssi!
Anna palaa, Stevie!
Enää minuutti aikaa
Minuutti kulutettava
Meillä oli hauskaa
Luulimme että se riitti
Ja Peace Center
Olette paras teatteri
Koko...
Viisi minuuttia täynnä.
-Hyvää yötä. -Nähdään.
Kiitos, Steve.
Kiitos.
Hyvää yötä!
Kiitos! Mahtava yleisö!
Steve.
-Hyvää yötä! -Näkemiin!
Tekstitys: Mari Harve