Sunt vremuri tulburi...
se confruntă două concepții ale unor lumi diferite,
criza economică se adâncește
și conflictele se înmulțesc.
În acest context,
terorismul atacă Europa și Orientul Mijlociu.
Bine ați venit în 1976
la Djibouti,
ultima colonie franceză.
Ne cerem independența, chiar cu prețul sângelui.
Bună ziua!
Bună ziua, Louise.
Fratele tău mai este bolnav?
Nu este bolnav.
Pune termometrul lângă bec și mama nu-și dă seama.
Dar cei care merg la școală vor ajunge doctor sau astronaut,
nu chiulangii!
Asta este.
Bună, Zyed. Ce mai faci?
Bine, și dvs., dră Jane?
- Foarte bine. - O zi bună, Zyed.
- Salut, François. - Salut, Bernard!
- A venit Bernard vulpoiul! - Salut, Gary.
Bernard vulpoiul!
Dacă te miști, te împușc!
Ai înțeles? Ai înțeles?
Nimeni nu se mișcă!
Nimeni nu vorbește!
La granița somaleză, imediat.
Gary!
- Câți elevi îți lipsesc? - Patru. Și ție?
Toți.
Vin imediat.
Nu mergem la școală?
Taci!
Ascultați-mă!
Să nu vă ridicați de pe scaune!
Nu vreau să aud niciun sunet!
Altfel...
Dacă încetinești, ești un om mort.
Ai înțeles? Acum accelerează!
Nu-i lăsa să te depășească!
Accelerează!
Închideți frontiera!
Haide, banda cu țepi!
- Nu, nu, idioții! - Nu închideți frontiera!
Ridică-te.
Nu mă face să-mi pierd timpul.
Vino.
Copiii...
Îi vezi pe soldații ăștia? O să le spui să plece.
- Ai înțeles? - Da.
Du-te.
- Oprește-te! - Oprește-te!
Nu trageți!
Ești bine?
- Încet, draga mea. - Mă doare!
Arată-mi să văd și eu.
- Ce ți-au făcut? - Ce?
Ei bine...
- te-au operat în partea cealaltă! - Nu contează!
Eu nu am avut niciodată apendicită.
Deci, ești încă un copil.
- Exact. - S-a terminat, da?
Sunt un copil?
Domnule Gerval, la telefon.
- Poftim. - Mulțumesc.
Mulțumesc. Vă ascult.
Foarte bine. Mulțumesc.
Pierre, sunt André. Cheamă-i pe Lorca, Campere și Larrain.
O să te sun. Pe curând.
Douăzeci și unu de copii sunt reținuți de niște teroriști
într-un autobuz la granița dintre Franța și Somalia.
Ce vor?
Să plece imediat din Franța și eliberarea deținuților politici.
Nimic nou și nimic acceptabil.
Sunt și trei copii americani, iar yankeii fac presiuni.
Au trimis un consilier militar ca să ne forțeze mâna.
Îl avem pe generalul Favrart care comandă acolo.
Legiunea va desfășura, dar fără să intervină.
- De ce? - Sunt copii de la baza lor.
Ușor de înțeles.
Și ce-ar putea să facă?
Să tragă cu mitraliera? Situațiile astea nu sunt punctul lot forte.
Consilierii președintelui fac pe ei de frică.
Dacă negociem, ne vom slăbi poziția în regiune.
Dacă intervenim, s-ar putea să moară copiii.
- Posibil datorită gloanțelor noastre. - Deci?
Veți călători ca civili. Zbor regulat până la Cairo.
Vă veți alătura trupelor de acolo
și veți aștepta ordinele.
Va trebui să demonstrezi că unitatea ta speciala este chiar specială.
Foarte bine. Michelle!
- Și consilierul american? - Descurcă-te.
Dar nu uita, ești în serviciul Republicii.
Și Republica... suntem noi!
Ai văzut?
O să spună da?
Suntem în hainele civile și îl aveam la mine.
Trebuia să cinez cu Cécile.
O să spună da sau nu?
- Suntem împreună de cinci ani. - Lorca.
Nu mi-e teamă că va spune nu, ci că va spune da din...
Lorca, amice, nu-i treaba mea.
Hei, uite.
Am făcut-o dintr-o haină veche. Iar cu bretelele...
faci un punct acolo.
- Armele sunt un alibi. - Pasiunea lui
este croitoria. Și nu trece odată cu vârsta.
- Ai o problemă cu vârsta mea? - Nu, deloc!
Ce-o să faci cu asta în spatele unui birou?
O voi da soției tale.
Nu am o soție. Dar când voi avea, o să fii domnișoara mea de onoare.
- Da... - Georges!
Ce este?
Vreau să mă fac frumos pentru tine.
Nu uita să-ți iei și un uscător de par.
Campere!
Ai fost vreodată în Africa?
Când am fost chemat.
Și cum este acolo?
Cald!
Dar cum este în Djibouti?
Este foarte cald!
- Dle comandant! - Bună ziua, căpitane.
Am venit doar ca să obțin niște informații.
- Toate armele vor merge în cală. - Dar avionul meu este plin.
Cum adică?
Pasagerii.
Nu mai am locuri.
Nenorocitule, dacă nu ne lași să urcăm în avion, îți rup amândouă picioarele.
Ai înțeles? Sau te mănânc de viu.
Căpitane, căpitane,
- mă ofer voluntar. - Voluntar?
Ce căutați aici?
Eu sunt profesoara lor.
- Vreau să mă duc la ei. - Mergeți în oraș la părinții lor.
Am destul probleme.
Copiii au nevoie de mine.
- Sunt singuri! - Am fost destul de clar!
Nimeni nu se va apropia
de acest autobuz!
Plecați de aici!
Plecați.
Doamnă, întoarceți-vă! La naiba.
Întoarceți-vă!
Căpitane.
Dle general...
Ce-i cu ea?
Profesoara copiilor.
Bravo!
Acum avem 22 de ostatici.
- E domnișoara Jane. - Vine după noi.
Oprește-te imediat!
Întoarce-te imediat acolo.
Sunt profesoara copiilor. Vreau să-i văd.
Sunt americană, nu franțuzoaică.
Americană?
Nu avem nevoie de tine, profesoaro.
Copiii sunt bine.
Acum pleacă!
Poate că acum sunt bine, dar nu pentru mult timp.
Veți avea nevoie de cineva care să se ocupe de ei.
Șoferul nu mai este acolo. Pot să vă ajut.
Dacă francezii vor
să-i salveze pe copii, totul va fi bine.
Ei se pregătesc.
Crede-mă, veți avea nevoie de mine.
Atunci spune-mi ce fac ei.
Au adus aici legiunea.
Ești bine?
Copii...
totul va fi bine Eu sunt aici. OK?
Deci, cui îi este foame?
Cine vrea să facă pipi?
Să vedem cu ce sos
îl vom mânca pe ăsta.
Rob Shafer.
Căpitan Gerval.
Tu ești consilierul?
Relaxează-te. Sunt doar observator, atâta tot.
Vorbești bine franceza.
Am fost în Indochina.
Vietnam?
Vorbești americana!
Înțeleg, dar e mai greu cu vorbitul.
- O să te învăț. - Pierre!
Decolăm!
La dracu'!
- E Franța, nu? - Aș spune că-i Nanterre.
La dracu'! Domnule?
Domnule!
Scuză-mă.
Tocul armei tale e real?
Adică e la fel cu cel al lui Clint Eastwood?
Pot să-l văd?
- Și eu am unul la fel. - L-am ales pe Georges ca să ne informeze
despre cele mai recente modele.
Eu credeam că nu există decât un singur criteriu de selecție.
Nu-ți face griji pentru rezultatele mele la tir.
Mulțumesc.
Am fost aleși din același motiv. De ce ai acceptat?
- Pentru păr. - Nu mai trebuia să și-l taie.
Ce frumoasă e tinerețea.
Și tu, de ce?
Nu aveam de ales. Au vrut să mă concedieze de la geniu.
Acest Georges aici de față a vrut să dovedească că poate
să pună o grenadă sub un tanc
cu o mașină cu telecomandă.
Am dat-o puțin în bară.
Ai aruncat în aer depozitul de muniții!
Jumătate din depozit!
O grenadă antitanc sub un tanc!
Georges!
Bine, e în regulă. E în regulă!
Tu de ce ai acceptat?
Am fost colegi la școală.
Ai grijă ce spui! El este aici din convingere.
Și Larrain?
Pentru că este cel mai bun.
- Bernard? - Ce s-a întâmplat?
Lasă-mă să văd.
N-am făcut nimic, doamnă.
Doar am întrebat
- dacă mergem la școală. - Bine, Bernard.
Va trebui să ne ocupăm de asta.
- Nu-ți face griji, mă ocup eu, de acord? - Bine.
- Nu ți-e frig? - Nu, e bine, doamnă.
Încearcă să te odihnești.
O să fie bine, da? O să fie bine.
Ce este, profesoaro?
Cine a lovit copilul? Este rănit.
Trebuie să fie tratat ca să nu se infecteze.
- Lăsați-l să plece. - Cu voia lui Dumnezeu, o să plece.
Nu, nu va pleca!
Plecarea lui nu va schimba nimic.
Și dacă l-aș ucide chiar acum?
Ar fi mai simplu.
Mă îndoiesc că legiunea va aprecia asta.
Du-te înăuntru, profesoaro.
La naiba! Sărmanii copii...
Voi sunteți cavaleria?
Mi s-a promis
elita jandarmeriei și...
e o promisiune!
Cine este căpitanul Gerval?
Eu sunt, dle general.
Găsește-le un loc unde să se instaleze.
Tu ești fiul
colonelului Gerval de la divizia 11?
Ce mai face?
A murit anul trecut.
Tu ești cowboy-ul de la CIA?
E bine, nu ai fizicul unui diplomat. Haide, vino cu mine.
Are dreptate.
Ce-i cu clovnii ăștia?
- Trebuie să plec. - De ce, te-ai plictisit deja?
În recunoaștere.
- Trebuie să găsesc o poziție bună pentru tragere. - Calmează-te!
Nu putem vedea nimic.
Dacă lucrurile se complică, ar fi mai bine să fim deja pe poziție.
Pentru orice eventualitate.
Încă nu am primit ordine de la Paris.
Copiii dorm, nu se va întâmpla nimic.
Bine.
- Răpitorii? - Rahmani!
Patru indivizi bine înarmați.
Toți rebeli
care doresc anexarea la Somalia.
Niciun ultimatum?
Mâine, la apusul soarelui, îi vor executa pe copii.
Se mișcă.
Ce naiba se întâmplă?
Unde se duce idiotul ăsta?
Shafer, știai că Somalia îi găzduiește pe teroriști?
Bineînțeles. Dar nu din același motiv.
Sună la Paris. Gerval,
mergi în recunoaștere, dar de la distanță.
Am înțeles.
Rahmani, du-te cu el.
- O iau cu împrumut. - Mollo, îmi place...
jacheta mea.
Vizorul optic oscilează uneori.
La dracu'! S-a produs condens!
Spune-ne că poți să-l rezolvi.
Așteaptă.
Știam că ne va fi de folos.
Echipamentul va rezista la căldura asta?
- Problema nu-i echipamentul. - Problema suntem noi.
De ce nu funcționează chestia asta?
Pierre, ce părere ai?
- E super. - Ce lungime au lamele?
- 20 centimetri? - 22.
Sunt baionete standard.
- Nu se folosesc pentru tir de precizie. - Asta-i legiunea.
Da, nu suntem în aceeași branșă.
Sunteți niște pămpălăi.
Totuși e ciudat.
Știți jocul de-a ciocanul?
Se joacă în doi. Fiecare are câte un cui pe care
îl înfinge puțin într-o masă. Îți legi un fular pe frunte
și primul care bate cuiul a câștigat.
Cu capul?
- Nu, cu cocoșelul. - Evident!
Ăsta-i jocul preferat al tipilor ăștia.
- Jean-Luc? - Îți face prieteni.
Larrain! Lorca...
luați-vă armele și veniți.
Eu plec în recunoaștere.
Luați poziție pe acoperiș să asigurați acoperirea.
Câți ani aveai când te-ai urcat într-un autobuz ca ăsta?
Cred că cel mult 12 ani.
Dar nu-ți pasă, nu-i așa?
Nu ești genul care să aibă copii.
Știi cum ți se spune?
Mașina.
Știu că ești cel mai bun, dar fă naibii un efort.
Nu știi nimic, Lorca.
Ești doar o gură spartă.
Ai trage de o sută de ori mai bine dacă n-ai mai vorbi atâta.
Asta spun și eu. Nu-ți pasă de nimic.
- Nu-ți pasă nici de copiii ăia. - Nu asta-i treaba noastră.
Nu-i treaba noastră?
Lasă victimele în seama psihiatrilor și politicienilor.
Dar numai dacă ți-ai făcut bine treaba.
Tu trebuie să nimerești ținta.
Asta-i problema ta.
Nimic altceva.
Am trei copii.
Dacă spui cuiva, te strâng de gât.
La naiba, nu ai unde să te ascunzi!
Suntem prea aproape!
Gerval!
Rahat!
Ce face?
Vrea să rezolve totul de unul singur?
(în limba Somali) Morad, e în regulă.
Ei ne vor ajuta.
Vrei să-mi ții fusta sau ce? Mă duc în spatele autobuzului.
Vrei să te întorci în autobuz?
Doamnă?
Nu-i nimic!
A fost doar un șarpe! Sunt bine.
Vin imediat.
Detest șerpii.
La naiba!
Vezi, profesoaro, noi avem niște prieteni.
Cine a a dat drumul la blestematele
de proiectoare?
Stingeți-le imediat!
Cine sunteți?
Jandarmeria din Paris.
Starurile metropolei.
Vă este frică de întuneric, atunci să le dăm drumul.
Suntem de aceeași parte, băieți.
- Nu cred. - Fătălăii bătrâni ca voi...
vă credeți deștepți pentru că v-ați pus-o cu prea multe capre în deșert.
Zău?
Oprește-te, soldat!
Sunt locotenent!
Atunci unde sunt baretele tale, jandarmerițo?
Suntem în civil.
S-ar putea să fiu fătălău, dar nu-s bătrân!
Se pare că lui Campere nu-i prea place
- legiunea. - Ce se întâmplă?
Vorbeau despre vârsta lui.
Da!
OK.
Ce este?
Ai grijă cum vorbești!
Ce naiba se întâmplă, dle general?
Diplomația locală.
Ei aprind lumina? O aprindem și noi.
Dar eu puteam să mor. Mulțumesc.
Deci, cum a fost plimbarea?
Terenul este plat.
Am găsit o locație, dar nu este ideală.
Unde e amicul tău?
Hipiotul de la CIA.
Urmează-mă. Firmin!
Adu-l pe Shafer, chiar dacă este la toaletă.
Care-i treaba?
O tir simultan.
- Ce? - Cinci arme sincronizate.
O singură împușcătură.
Dacă or să cadă toți în același timp, nu mai are cine să riposteze.
Bravo!
- Este posibil? - Este, dacă sunt antrenați bine.
Ați mai încercat în afara antrenamentelor?
Da, dle general.
- Când? - La o misiune, o singură dată.
A funcționat?
- Nu perfect. - Ei bine...
este liniștitor. Tu ce crezi?
Mi-ar plăcea să văd asta.
Dacă somalezii vor ataca?
Vom avea nevoie de voi.
Va fi o baie de sânge cu copiii prinși la mijloc.
Aveți o idee mai bună, dle general?
Lasă-ne, Shafer.
Crezi că rahatul ăsta o să meargă?
Bineînțeles!
Unitatea mea a fost creată să intervină fără să ucidă.
Ei bine, cel puțin nu în partea noastră.
Ce faci în Somalia, profesoaro?
E o poveste lungă și nu o spun străinilor.
Îți plac francezii.
Nu-mi pasă de francezi. Numai copiii mă interesează.
Copiii albi?
Nu contează culoarea.
Știi, aici nu-i un loc pentru o fată frumoasă ca tine.
Ar trebui să-ți găsești un soț bun cu care să faci copii.
Poate că am fost căsătorită.
Poate că am avut copii.
Poate că au murit într-un accident de avion.
Sau poate că sunt acasă și mă așteaptă.
Poate îmi place să trăiesc în fundături ca asta.
Sau poate că toate astea nu sunt decât niște prostii.
Astăzi,
viața mea este aici cu copiii ăștia
și voi face tot ce trebuie ca să-i protejez.
Și eu am fost profesor...
cu mult timp în urmă.
Și eu vreau să-i protejez pe copii,
copiii din țara mea,
pentru ca într-o zi să fie liberi.
Vrei niște khat?
Îți pierzi timpul.
Ar trebui să o omorâm
- chiar acum. - Morad...
Mereu pus pe fugă.
O sa scăpăm de ea când vom evacua
copii în Somalia.
O să te las să te ocupi tu de ea,
pentru că este atât de importantă pentru tine.
Îți pierzi timpul, îți spun eu.
Ai tras vreodată cu arma ca să ucizi?
Crezi că viața unui fanatic și a unui ostatic valorează la fel?
"Angajat pe viață" este motto-ul nostru.
Nu suntem aici ca să vedem cine greșește și cine are dreptate.
Au luat ostatici niște copii.
Nici nu ar trebui măcar să-ți pui întrebarea asta.
Nu ai răspuns la întrebarea mea.
De două ori.
Am omorât doi tipi.
Încă mă trezesc noaptea. Nu întotdeauna,
dar... asta este.
Poți să te împaci cu asta
sau poți să pleci. Sau te prefaci ca Larrain.
Și pentru tine, o ținta este o țintă, vie sau din hârtie.
Și așa devii un ticălos.
Pierre, te rog.
Bine, uite cum vom face.
Adunarea la ora cinci.
Terenul: frontierele franceză și somaleză, autobuzul.
Asta e poziția noastră de tragere.
Gerval, explică-le pozițiile.
Domnule căpitan!
Parisul la telefon.
Stați pe poziție și vă angajați dacă în autobuz e doar un singur terorist.
Nu putem risca să rănim un copil!
Nu înțeleg ordinul, doamnă. Teroriștii sunt patru.
Poate va ieși unul, dar trei este de neconceput.
S-ar putea să evacueze copiii peste graniță și nu-i vom mai vedea niciodată.
Diplomații vor găsi o soluție.
Vor găsi? Ăștia sunt în fața noastră!
Vorbiți despre nenorocita de diplomație când 20 de copii sunt în pericol?
Încetează cu isteria, Gerval!
Vom negocia...
Doamnă, am observat mișcări suspecte în partea somaleză.
Mă calci pe nervi! Dacă aș avea chef de discuții,
m-aș duce la un club de bridge.
Ai primit ordinul. Asta-i tot.
La dracu' ce căldură!
Încă nu ai văzut nimic.
Avem nevoie de talc.
Pentru curul lui Lorca?
În poziție.
Să vedem ce se întâmplă.
Larrain, tu iei cămașa portocalie.
Campere, tu iei mustața.
Pierre, tu îl iei pe Bob Marley.
Lorca, tu îl iei pe șef.
Eu mă ocup de acoperire.
Începeți.
Unu, gata.
Doi, gata.
Trei, gata.
Nu!
Începem din nou.
Unu, gata.
Doi, gata.
Trei, gata.
Patru, gata.
Albina către Regina Mamă.
Aici Regina Mamă, spune.
Liber pentru tragere.
Patru ținte. Cer permisiunea să acționăm.
Ordinul nu a fost modificat.
Terminat.
- André! - Da?
- Ce așteptăm? - Care-i ordinul exact?
Repaos.
Tragem doar dacă în autobuz este un singur terorist.
Ce?
- Ce-i cu asta? - Vorbești serios?
Atunci de ce suntem cinci?
Am spus "deocamdată".
Diplomația lucrează.
Așteptăm pe Giscard să ne trimită fursecuri?
Așteptăm ordinul.
Dacă am putea aștepta într-o piscină...
Nu mai vorbi despre asta!
Pe poziție! Dați-mi codul.
La dracu'! Intră și ies din autobuz ca la moară.
E amuzant!
Așa spunea și Cazeneuve despre logodnica ta.
- Nu-l asculta. - Nu-i făcut pentru soare.
Dați-mi codul.
- Vorbiți despre logodnica mea? - Taci.
Unu, gata.
Doi, gata.
Nu.
Puștii ăștia
se mișcă prea mult!
Reluăm.
Regina Mamă către Albina.
Te ascult.
Aduc provizii în autobuz. Poate vor să se odihnească, terminat.
Recepționat. Terminat.
Pe loc repaos! Larrain, continui observarea.
- Căpitane! - Da?
La ora 14:00, căpitane.
- Albina către Regina Mamă. - Ascult.
Mișcări în partea somaleză.
Poți să fii mai precis?
Cel puțin o unitate de intervenție și două MG-42.
60 de vameși înarmați, prea mulți pentru pentru un post vamal așa de mic.
Parisul nu a observat nimic suspect
în partea asta a Somaliei.
- Dacă Parisul spune asta... - Am înțeles, terminat.
Campere!
Scuze.
Nu!
- E în regulă, căldura e de vină. - Eu am sfincterul fragil.
La naiba!
Georges, rahat!
Repede, repede.
Am putea lăsa niște copii să plece.
Ar simplifica lucrurile.
Nu-ți bate capul cu ceea ce-i simplu pentru mine, arabule.
Atunci spune-mi cu cine putem negocia.
Să negociem?
Nu este nimic de negociat.
Asta ai făcut tu în Algeria?
Ai negociat?
- Lasă-l să ducă pe băiatul rănit. - Taci din gură, profesoaro!
Un rănit?
Dă-ne fata!
- Lasă arma jos. - Nu mă obliga să trag.
- Lasă arma jos. - Mișcă-te!
Căpitane, avem o problemă.
Pe poziție. Imediat!
Albina către Regina mamă.
- Sunt Regina mamă. - Rahmani are o fetiță.
Îi avem în vizor.
Nu mă obliga să trag!
- Te rog! - Lasă arma.
Eu nu văd decât trei.
La fel.
Pe cealaltă parte a autobuzului, în față.
Fetița mă blochează.
- Putem să acționăm? - Negativ.
Prea multă mișcare.
Lasă arma.
Te rog!
Lasă-i să plece! Dă dovadă de bunăvoință, Barkad.
- Taci! - Nu-i lăsa sa plece, Barkad.
Nu-ți face griji.
- Știu ce trebuie să fac! - Lasă arma!
Ce mai așteptați?
- Haide, Gerval! - Taci naibii din gură...
- Campere? - Îl am în vizor.
Cazeneuve?
profesoara e foarte aproape.
Numai dacă este foarte clar.
- Niciun pas în plus! - Aruncă arma.
Copii, aplecați-vă
și închideți ochii! Acum!
Taci, ți-am spus!
Niciun pas.
Lasă arma.
Aici nu există bunăvoință,
profesoaro.
André! André, ce facem?
- Lăsați armele. - L-au împușcat!
Lăsați armele!
Nu ți-a fost de ajuns, Lorca?
Vrei un masacru?
Am venit să-i salvăm pe copii, nu ca s-o facem pe eroii!
Vom interveni, dar în felul nostru.
S-a înțeles?
Am avut o șansă să-l salvăm.
Dar era și o șansă să o pierdem și pe profesoară
și să înceapă măcelul.
- Ar fi putut să meargă prost. - Nu vreau să am un copil pe conștiință.
Nu-ți pasă de
un jandarm mort? Am fi putut fi tu sau eu.
Nu am putut face nimic, fetița i-a sărit în față.
Taci, Lorca.
Ar fi putut să o trimită de acolo să stea cu ceilalți.
Nu trebuie să te consideri asistent social.
Vreau să mă duc acasă.
Taci din gură!
Băiatul rănit se simte mai rău.
Lasă-mă să mă duc după medicamente.
Nu renunți niciodată.
Nu ai nicio idee...
Mă bucur să te văd. Totul este gata?
Mașina va sosi în curând.
Ăi vom evacua la căderea nopții,
așa-i mai sigur.
Du-te.
Lasă-mă să-l iau pe băiat.
Te implor.
André, se pare că ne înmulțim.
- Așa s-ar spune. - Băieți!
Acum ar fi bună o bere rece și cu spumă multă.
Georges!
Ce?
Ține-ți gura.
- Pe loc repaos, băieți. - Lorca, vino cu mine.
Pierre, preia tu comanda.
Nu fac nimic deocamdată.
Cinci trăgători.
Nu, Căpitane, nu mai mulți.
Să scrieți familiei Rahmani.
Unul dintre jandarmi a fost împușcat.
- În ceea ce-l privește pe Rahmani... - Las-o baltă.
Nu ai putut face nimic. Am greșit.
Du-te să duci provizii și apă pentru oamenii lui.
Lorca, dă-i o mână de ajutor.
Oamenii mei nu vor mai rezista
multă vreme, dle general. Trebuie să luați o decizie.
Retrageți-vă.
Poftim?
Adună-ți oamenii.
Dacă Parisul ar fi vrut să trageți, ar fi dat ordinul.
Sampieri a spus clar: doar un singur terorist la bord.
Nu înțeleg.
Voi faceți figurație ca să-l țineți potolit pe american
până găsim pe cineva pe care să-l plătim.
Tipii ăștia nu vor bani, își vor țara lor.
Nimeni nu se vinde!
L-ați văzut pe Rahmani!
Copiii sunt următorii și știți asta.
Cât mai rezistați?
Trei sau patru ore.
Foarte bine.
Când vom trage, ei nu vor putea să reacționeze
și nu vor înțelege nimic. Copiii vor veni pe jos,
iar noi îi vom acoperi.
Ăsta-i planul tău?
- Da. - Bine!
Dacă Parisul va triumfa, eu voi trece la cele sfinte.
Îmi lipsește un trăgător.
Poftim?
Ai făcut Vietnamul, știi să tragi.
Oficial... eu nici măcar nu sunt aici.
E prea ușor, bătrâne.
Vrei să reușim? Atunci murdărește-ți și tu mâinile.
Nimeni nu va ști.
Ar trebui să comunicați cu autobuzul.
- Cum adică? - S-o puneți la curent pe profesoară.
Vreți să vorbiți cu mine?
Jandarmul spunea că ei se așteaptă la sosirea legiunii.
Ei vor să calmeze jocul
- Poftim. - Mulțumesc.
- E mai bine? - Da, mulțumesc.
În afara de puștile de asalt, ai văzut și alte arme?
Da, șeful are un pistolet.
OK.
Explozivi?
Grenade. Una sau două
de fiecare om.
Sunt obosiți, nu mai au khat și sunt foarte agresivi.
Ei așteaptă apusul soarelui ca să-i evacueze pe copii în Somalia.
Bine! Mă duc să sun la Paris.
Trebuie să acționați rapid.
Copiii nu vor rezista mult timp.
Apropo,
tu cine ești de fapt?
Am venit să vă scoatem de acolo. Veți ieși cu copiii doi câte doi.
Cum? Plecăm de acolo în rând... doi câte doi?
Da.
Știam că francezii sunt aroganți, dar nu și suicidari.
Mai avem două unități de legionari
în cazul în care lucrurile merg prost. Ar trebui să fie suficiente.
Dar trebuie să-i calmezi pe copii
ca să nu intre în bătaia focului.
Căpitane, copiii au între 6 și 12 ani.
Este cald, sunt ținuți de niște oameni nebuni.
Nu pot face un miracol.
Doar dacă îi drogăm.
Am putea aranja ceva.
Doamnă...
Lorca!
Ne trebuie multe somnifere.
Mulțumesc.
La naiba, mi-e foame!
Mi-e sete!
- Georges? - Da?
Vecina mea s-a dus la un azil de bătrâni.
Apartamentul este bun. Vino să-l vezi.
Termină cu chestiile astea!
De ce aș lăsa-o pe mama?
Stau bine acolo. Pot să fac
dezordine, nu plătesc chirie.
Și mama e grozavă.
Daca plec, ce-o să facă? Dar eu ce-o să fac?
Locotenente, ar trebui să vezi asta.
La nord-est, în jeep-ul din fund.
Ce naiba-i asta?
Te-ai întors, profesoaro. Asta-i bine.
Eu spun ce fac și fac ceea ce spun.
Copii!
Fiecare să ia câte o sticlă. Este foarte cald.
Când este cald, bem multă apă.
N-am mâncat niciodată niște sardine așa de bune. Sardine?
Se spune mulțumesc.
Sau măcar un zâmbet.
În jeep.
Rahat!
- L-am observat. - Poate că nu el comandă,
dar dă multe ordine.
Shafer!
Du-te să mănânci ceva. Spune-le oamenilor să se pregătească.
Jeep-ul din nord-est.
Rahat!
Știai?
Parisul știe?
Nu, dar nu suntem siguri.
Ce este? GRU, KGB?
Mai degrabă KGB.
Nu aș face asta în locul tău.
Dacă suni la Paris, ți se va ordona,
să te retragi.
André,
sigur...
știu să trag. Bineînțeles, dar
nu sunt antrenat pentru tragerea simultană.
E simplu.
Numărăm până la trei.
Poftim?
- Fiecare lunetist are un număr. - Tu vei fi numărul 5.
Eu îți indic o țintă. Dacă o ai în vizor, spui "Cinci, gata".
Eu sunt ultimul. Dacă ținta mea este clară,
voi spune zero. Numărăm în cap până la trei
și tragem.
Asta-i tot? Numărați până la trei?
Da.
De ce "zero" și nu "foc"?
"Foc" este stresant.
În poziție! Shafer, la stânga mea.
Larrain, tu îl iei pe uriaș.
Shafer, tu iei
cămașa portocalie.
Pregătiți-vă.
Îi dăm drumul.
Unu, gata.
Doi, gata.
Trei, gata.
Nu, nu.
Reluăm!
Unu, gata.
Tată?
Albina pentru Regina mamă.
Te ascult.
- Se pregătesc să-i evacueze pe copii. - În acest moment,
un om a plecat din autobuz.
Negativ. Doar un singur terorist în autobuz.
Ca să mă înțelegeți, dle general. Se întunecă și oamenii mei sunt obosiți.
Dacă îi iau pe copii, nu-i vom mai vedea niciodată. Înțelegeți?
Negativ. Somalezii au spus clar.
Orice încercare va fi un act de război.
OK.
În repaos!
Larrain!
Ei bine...
nu vom primi niciun ordin de la Elysée, iar copiii vor dispărea.
Ori ne luăm jucăriile și plecăm acasă,
ori îi salvam pe acești copii.
Vreți să vă asumați riscul?
Întrebarea e simplă.
Dar tu ce vrei să faci, căpitane?
Nu, Campere, voi decideți, nu eu.
Înțelegeți că fără un ordin prezidențial,
riscul este mare.
Pentru toți.
- Albina către Regina mamă. - Regina mamă vă ascultă.
Fiți gata. Puneți toate unitățile în alertă.
Ce-a spus?
Că putem să-i dăm drumul.
- Nu-i va da drumul fără ordin! - Credeți că va face asta?
Începem.
Unu, gata.
Doi, gata.
Trei, gata.
Patru...
gata!
Cinci...
gata!
Zero.
Ce facem?
Așteptăm. Ei nu știu unde suntem.
Au auzit doar o împușcătură.
Ridicați-vă! Ridicați-vă!
Treziți-vă! Haideți!
Haide, treziți-vă!
Haide, trezește-te!
Treziți-vă! Treziți-vă!
Treziți-vă, copii!
- Ce s-a întâmplat? - Ce-ai făcut?
Te rog!
- Te implor! - Ce-ai făcut?
Treziți-vă! Treziți-vă!
Repede!
Ridicați-vă repede, repede!
La naiba!
Acum știu unde suntem.
Căpitane, legiunea așteaptă să murim cu toții?
Nu, hai să le dăm un exemplu cum se face!
Larrain, tragi doar în cei care țin o armă!
Încărcător!
Căpitane, căpitane!
Trebuie să plecăm!
Georges, Pierre!
Urmați-l!
Noi vă acoperim!
Shafer, du-te!
Mă întorc!
Știu că diplomații noștri
au promis neutralitate. dar aici, la fața locului,
dacă nu se ia o decizie rapidă,
nu vor mai supraviețui nici copiii și nici soldații.
Aștept.
Aruncă arma.
- Ești singur? - Nu.
- Sunteți trei? - Doamnă,
o să fie bine.
Louise! Ascunde-te acolo!
Ascunde-te în spate!
Ascunde-te!
La pământ! La pământ!
Încărcător!
Georges, ești rănit?
Am încasat un glonț
în picior, la naiba!
Cum ai reușit?
Nu știu, idiotule!
Grenadă!
Nu vedem nimic!
Nici ei!
Cavaleria!
La dracu'!
Evacuăm!
Ușor!
- Haide, vino, vino! - La pământ!
- Ușor! - Fii atent!
Haide, grăbiți-vă!
Luați copiii!
Urcă!
Haide, plecați!
Louise!
Louise! Louise!
Totul va fi bine... va fi bine...
Va fi bine.
Domnilor, o mare reușită!
Reușită?
Vă bateți joc de mine?
Dvs. numiți asta o reușită?
O să le spuneți asta părinților fetiței?
Și inamicii...
le-ați văzut fața?
Credeți că suntem niște măcelari?
Apropo, dvs. unde ați fost, dle general?
Așteptam ordinele.
Imaginați-vă ce s-ar fi întâmplat dacă trăgeam cu mitraliera.
Nu numai o fetiță ar fi fost luată în sicriu,
ci întreaga clasă.
Ostaticii și familiile lor
nu au fost niciodată recunoscuți
ca "victime ale terorismului"
și trăiesc și astăzi cu traumele
cauzate de aceste evenimente.
Mulțumesc, căpitane.
Trei luni mai târziu,
unitatea specială a primit numele Gign.
În ultimii 40 de ani a eliberat peste 600 de ostatici
și a pierdut 11 membri îndeplinindu-și datoria.
Mulțumesc.
Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc.
Inelul tău e urât.
Dar o să fii un soț bun.
Un an mai târziu,
Djibouti a devenit stat independent.
Această poveste este inspirată din evenimente reale.
Situațiile și personajele sunt fictive,
și au fost create sau modificate în scopuri dramatice.