Először azt hitték, nem stimmel valami a szememmel.
- Az egyes vagy a kettes? - Egyes.
Mit nem adtam volna egy klasszikus zöld hályogért!
Jó, végeztünk.
Mert röviddel utána...
hallani kezdtem a hangokat.
- Erre! - Adam!
Ne erre!
- Figyelj! - Gyerünk! Menni fog!
Adam!
Biztos mesélték a főzést.
Hívhatja, aminek akarja: figyelemelterelésnek, öngyógyításnak.
De csak ez hallgattatta el őket.
Jól vagy?
És ne hibáztassa a muteromat, amiért nem jött rá hamarabb!
Neki sem volt könnyű az elmúlt pár évben.
Mikor a faterom rádöbbent,
hogy ez az egész apaság csak megfojtja a kreativitását,
valahogy élhetővé kellett tennünk ezt a szar helyzetet.
Úgyhogy főztem.
És főztem.
Az ételekkel próbáltam menteni ezt a lúzersztorit.
Kicsim, ez nagyon finom!
És elég jó lettem benne.
Pont megfelelő mennyiségű köménnyel.
Aztán beköltözött Paul.
Érdekes.
Nagyon jó, édesem. Ízlik.
Az otthon, amit eddig ismertünk, a múlté lett.
Ezért sokszor eljárkáltam.
A főzőiskola olyan volt, mint valami oázis
az agyamban lassan eluralkodó káosz közepén.
Csak a célra kellett figyelnem, és türelmesen várnom az alkalmat.
Mégis milyen nehéz eltitkolni a bimbózó őrületemet
a giminek nevezett könyörtelen ökoszisztémában?
Ezt kapd ki! Végre meghívtak minket Sarah egyik bulijára!
Nem hagyhatjuk ki, haver. Jössz, ugye?
Eljöjjek érted este?
Ő kicsoda?
Sarah? A nagy szerelmem.
Egy darabig csak hangok voltak.
Persze. Sarah.
Az őseim újra szétköltöztek próbaképpen. Nem érdekes.
Elérhetem, hogy odaadják a verdát.
Hogy tetszik? A bulira.
Frankón, szerintem ma este...
Adam!
Adam, hé!
Erre!
- Mi van? - Vigyázz, ez olyan, mint a láva.
- Bocs. - Mit csinálsz?
Erre, Adam!
Todd!
Adam!
Indulnunk kell most!
Nyugi, főnök! Megoldjuk.
Csináljatok valamit!
Fáj! Nagyon fáj!
Hé, kölyök! Kölyök!
Akarod, hogy megvédjük a tökmag segged? Húzz innen!
Adam, menj!
Nyugi, fiacskám! Nyugalom!
Nyugodj meg! Nyugi... Nyugalom! Minden rendben.
Nyugi, fiacskám! Nyugodj meg!
- Eresszen! - Lélegezz!
Nyugodj meg!
Nyugi! Nyugodj meg! Lélegezz!
Szerintük ez volt az első idegösszeomlásom.
- Jó napot! - És akkor tudtuk meg, mi is a bajom.
Skizofrénia, egy krónikus mentális zavar,
mikor valaki elveszti a kapcsolatot a valósággal,
vizuális és auditív hallucinációi vannak,
paranoiás, és képzelődik.
Ezért történt a cécó a kémiaórán.
Ez az egész egy rakat szar igazából.
Nem múlik el, sohasem leszek normális.
A vég.
Először is kirúgtak a suliból.
Hé, jövő hétvégén elmész azért Sarah bulijára?
Todd olyan csúnyán megégett, hogy a seggéről kellett átültetni a bőrt.
Hol a kényszerzubbonyod, hibbant?
És utál engem.
- Srácok, menjetek órára! - Dilis!
Mindenki utál.
És Paul eldugta a késeket.
Én csak annyit mondok:
talán el kéne küldenünk oda, ahol tudnak vigyázni rá.
Szakemberek.
Szólj, ha beverhetünk pár koponyát, kölyök!
Mély levegő, Adam! Jót akarnak.
Gyúrnak a helyi anyukák a tíz kilométerre.
Megnézned?
Ha megjelentek, onnantól fogva maradtak is.
Akárcsak valami levakarhatatlan szobatársak.
Íme Rebecca!
Mintha összegyúrnád a dalai lámát a Coachellával.
Az örök zen.
Őszintén szólva, ő nem zavar annyira.
Aztán ott a Testőr. Ez mindent elmond róla.
Forrófejű, de hűséges.
Mindig vigyáznod kell magadra.
Végül itt van Joaquin.
Mint egy kanos barát egy kilencvenes évekbeli tinifilmből,
állandóan követ, és kimondja az összes gondolataidat.
Tudom.
Nagyon durva.
És itt lép be maga a képbe: a muterom kétségbeesve keresi a gyógymódot.
Mint a többi képzelgő anyja, akivel eddig találkoztunk,
ugyanazokban a várótermekben ülve, ugyanazokban a dokikban bízva,
ugyanazért könyörögve némán:
"Gyógyítsd meg a gyerekem!"
Abilify. Risperdal.
Clozapine. Stelazine.
Kipipáltam az összes gyógyszerkoktélt.
Valami változás?
Semmi.
De a muterom valamiért mégsem adta fel a reményt.
És ezzel egyedül volt, azt hiszem.
A DIAGNÓZIS SKIZOFRÉNIA?
Végre itt egy új gyógymód a skizofréniára...TOZAPREX
Szóval tessék.
Az egész fájdalmas történetet.
Érdekli, vagy sem.
Talán inkább ne érdekelje!
Valljuk be: csak azért vagyunk itt,
mert a muterom menthetetlenül állhatatos.
Nem akarok óriási kulafoltot hagyni az életművén, vagy ilyesmi,
de az úgynevezett gyógyíthatatlanok elitcsoportjába tartozom.
Azaz valószínűleg hiába várunk egy olyan "nem a te hibád" pillanatra,
mint a Good Will Huntingban.
Szóval szép csendben utasítsa el felvételemet a kísérletbe,
és spóroljon meg mindkettőnknek egy csalódást!
Oké?
Beteg teljes neve: ADAM PETRAZELLI
JELENTKEZÉS: ELFOGADVA
Szívem, ideje indulni.
Megmondtam, nem leszek kísérleti nyúl.
Nem tudjuk, mi lesz, ha beveszem.
Talán jobban leszel tőle.
És talán nem fekszel majd annyit.
- Ennyi történhet. - Na és ha kihullik a hajam?
Ha megvakulok? Ha ez méreg?
Édesem, ki akarna megmérgezni téged?
- Kész. - Oké, mindjárt lejövünk.
Ne már! Nagyon jó előérzetem van ezzel kapcsolatban.
Ne szívass minket, tesó!
- Bevehetem később? - Rendben.
Öltözz fel!
Muszáj elmennünk Brazíliába.
Egész jól néz ki.
SZENT ÁGOTA KATOLIKUS ISKOLA
Nem is vagyok katolikus.
A katolikusoknál úgyis csak a jelenlét számít.
Örülök, hogy végre személyesen találkozunk, Mr. Petrazelli.
Én is örülök.
Azt vedd le!
Jó, hogy mindnyájan elautóztak ide.
Jézus az egyetlen, aki nem mondhat nemet senkire, igaz?
Szerintem azt akarja mondani, hogy...
nagyon hálásak vagyunk, amiért felveszik Adamet tanév közben.
A mi Urunk minden gyermeket elfogad, a kihívással küzdőket is.
Odafigyelünk rá, hogy...
Ugyan, kölyök! Hadd rendezzem le a banyát!
- Gáz ez az egész. - Eszközöket adunk a kezükbe, hogy...
Ahogy akarod.
- Valami baj van? - Nincs.
Csak ámulok.
Micsoda látvány!
Igen, a Szent Ágota a legjobbaknak biztosít otthont.
CATHERINE M. PETERSON NŐVÉR
És nemcsak az iskolakerületben, az egész megyében is.
És ez nem minden.
Az erkölcsi és lelki feddhetetlenség szintén kiemelkedően fontos.
Mint tudják, Adam csak bizonyos feltételekkel részesülhet
e kiemelkedő oktatási kultúrából.
Rá is vonatkoznak az elvárások, az egészségi problémáitól függetlenül.
Nem probléma.
- Igaz, Adam? - Aha, igen.
Mindenben remekelni fogok.
Itt az áll...
hogy Adam elkezdett egy gyógyászati kísérletet a betegsége kezelésére.
Igen, most kezdte.
Na és hogy érzi magát?
Feltüzelve.
Nos...
felvehetjük Adamet.
Azzal a feltétellel, hogy négyesnél jobb marad az átlaga,
és az éves felmérőn 90 százaléknál jobb eredményt ér el.
Valamint havonta kérünk tájékoztatást a pszichiátriai kezeléséről.
Nem lesz probléma.
Köszönjük szépen.
Ön ugye... diszkréten fogja kezelni ezt?
Az előző iskolában csúfolták a fiút.
Talán a diszkréció volna a legjobb. Ne ijesszünk meg senkit!
Rendben, köszönjük. Adam!
Adam?
Ki kell mennem a mosdóba.
Egy pillanat.
Hahó!
Mi a baj?
Nem látod, hogy elítél engem?
- Ki? Paul? - Igen.
Fontos vagy neki. Csak nem úgy kommunikál, mint mi.
Tényleg? Ezt te kommunikációnak nevezed?
Figyelj, jobban leszel, amint elkezded szedni a gyógyszert.
- Finom témaváltás... - Hallottad a nővért.
Komolyan kell venned a kísérletet és a tanulást, különben...
Különben mi?
Nem lesz érettségid.
Nem mehetsz főzősuliba ősszel.
Ez az utolsó lehetőséged, Adam.
Édesem, rendbe tudjuk ezt hozni.
Emlékszel, mit mondott a doki.
Hogy hiába téged érint a betegség,
- attól még... - Nem én vagyok a betegség.
Nehéz nem így érezni, ha mindenki így bánik veled.
Mindjárt jövök.
JÉZUS SZERET KIVÉVE, HA HOMÓ VAGY
Erkölcsi és lelki feddhetetlenség, egy szart!
Miért olyan nehéz a retyóban találkoznunk, ahogy megbeszéltük?
Nem kint, nem a folyosón. Itt. Egyszerű.
Oké, ne csesztess! Itt vagyunk.
- A lóvét! - Jó.
- Ez 40-nel kevesebb. Nem jótékonykodom. - Jövő hónapban megkapod.
Nem, még lógsz 30-cal a múlt hónapból.
Ő veled van?
Nem.
Tudod, hogy ez a szárny zárva van a mise miatt, ugye?
Milyen erős benne az energia!
Fogadok, hogy Nyilas.
Néma vagy, vagy mi?
Mégsem. Egyértelműen Skorpió.
Nem vagyok néma.
Csak új.
Holnap lesz az első napom. Nem tudtam a lezárt szárnyról.
Ne indulj be odalent!
Nem láttál minket, jó?
Kit nem láttam?
- Minket. - Kell jövő hétig.
- Varrok neked egy köpenyt. - Fogd be!
Te vagy a hősöm!
Adam!
Kit próbálsz átejteni?
Semmi esélyed itt.
Igen.
Oké, később talizunk.
Jól van, elég. Mutasd ki!
Legyél menő, magabiztos! Ne magadhoz, hozzám hasonlíts!
Tartsd ezt a praziolitot a zsebedben! Önbizalmat ad.
Az mi?
Az ebédem.
Ki hoz magának szusit az iskolába?
Gyönyörű. Játékos heccpárbajra invitál.
Jobb az itteni kutyaeledelnél.
Nem is olyan borzasztó itt a kaja.
Ekkora tandíj mellett biokaját kéne adniuk.
Mi az, kajasznob vagy?
Mondd, hogy nagy az ízkultúrád.
Nagy az ízkultúrám.
Oké.
- Hé, itt vagyok. - Igen.
Szia!
- Szia! - Igen.
Elég furán viselkedsz.
Nem csesztetés, de sajátos nevelési igényű vagy?
Nem!
Csak egy kérdés volt. Nem akartam, hogy bekattanj.
Úgy értem, nem. Csak krónikus fejfájásom van.
Minden homályos lesz... néha.
- Csináltattál MRI-t a fejedről? - Nem, miért kéne?
Számos rosszindulatú daganat egyszerű fejfájásnak álcázza magát.
Akusztikus neurinóma, CNS-limfóma, meningióma.
Csak szólok.
Tutira csak sima fejfájás.
Maya vagyok.
Adam.
Rád akartam ijeszteni, hogy tartsd a szád, de...
valami azt súgja: nem árthatsz túl sokat.
Te vagy a suli drogdílere?
A Szent Ágota várható évfolyamelsőjével beszélsz.
Mutass egy kis tiszteletet!
Na és a titkos susmus a fiúvécében?
Csak egy kis mellékes.
Tudom, hogyan kell itt intézni a dolgokat... de nem ingyen.
Házi feladatok, fogalmazások.
Szóval te vagy az itteni Bernie Madoff, az iskolai svindler.
Aha, csak én megúszom.
Miért öltöztél hóviharhoz? Huszonöt fok van odakint.
Fázós vagyok.
Csak nehogy rajtakapjanak egyenruha nélkül!
Sziasztok! Szeretnétek jegyet a szalagavatóra?
Az idei téma: "Csillagfényes égbolt: egy varázslatos éj az Úr ege alatt."
Szerintem neked mondja.
Kihagyom az olyan patriarchális szokásokat, mint a bál.
Köszönjük.
Nem rossz.
Na mindegy, ha kell valami, és tudod, mire gondolok, csak szólj!
Hali, jöttök?
Rossz ötlet, kölyök.
Persze. Sok sikert a sárgasághoz és a hasmenéshez!
Új hírek.
Lett egy új barátom. Fogjuk rá!
Egy pont Adamnek.
Nem sok ilyenben van részed, ha az egész életed
egy menekülőszoba kijárat nélkül.
Közben Paul kerül engem, mintha ki akarnám nyírni álmában.
Mintha a mentális betegség automatikusan Jeffrey Dahmerré változtatna mindenkit.
Ezek micsodák?
Így kevesebbet kell mosogatni.
Gondoltuk, kipróbáljuk.
Nem tudom, mi a furcsább.
Látni nem létező dolgokat
vagy ülni egy felnőttel szemben, aki hirtelen retteg tőlem.
Szóval, Adam...
tanultál ma valami újat?
De ez az ő baja, nem az enyém.
Azt tanultam, hogy Szent Ágota egy olyan nő volt,
aki visszautasított egy férfit,
erre büntetésül levágták a melleit.
Szerintem Paul a beadandódra gondolt.
Jól sikerült.
Nincs mit mondani róla.
Csak türelem. Jó iskola ez.
Oké.
Adam!
Tönkreteszed a muterod életét, Adam. Nem ilyen fiút akart.
Ezért lépett le az apád. Tudta, hogy valami nem stimmel veled.
És hamarosan mindenki megtudja az igazságot az új sulidban.
Akkor fognak végleg megszabadulni tőled.
Vége.
Semmi.
Mikor jön az a hang,
olyan, mint... egy ébren átélt rémálom.
Becsukom a szemem...
próbálom kipucolni az agyam, ahogy mondta.
De...
nem működik.
- Büszke vagyok rád. - Kösz.
És kitartok amellett, hogy ez a gyógyszer sem hat.
Büszke vagyok rád, kicsim.
Csak titokban reméltem, hogy tévedek.
Jó.
Nagyon jó, Marlene.
Adam, ez így nem jó. Ki kell javítanunk.
Nem akarok megbukni matekból.
Tudom, de nem rúghatnak ki a második héten.
- Az életedről van itt szó! - Tudom!
De nem értitek, mi zajlik a fejemben.
Jó, legyünk újra egy csapat!
Koncentrálj! Vegyél nagy levegőt!
Jó, oké. Egy csapat.
Talán Paul is segíthet. Ért a számokhoz.
Nem, azt...
- Azt tökre kihagynám. - Azért gondold meg, jó?
Oké.
Keresek egy magántanárt.
JESSICA REID ÉTKEZÉSI ZAVAROS?
- Szia! - Miért írtad rá a neved a levélre?
Téged bámultalak, mikor ideadtad.
Az itteni gyerekek jól bánnak a szavakkal.
Ne dőlj be a tanulmányi eredményeknek!
Minden, amit a Szent Ágotáról tudnod kell... itt van.
- Szóval ez a titkos bugyor? - Aha, és annak is kell maradnia.
Ha bizniszelni akarunk,
nem adhatsz át leveleket Catherine nővér előtt.
Épp ez az... nem svindlizned kéne velem.
Magántanár kellene.
Nem. Passzolom ezeket a macerás melókat. Próbálkozz a diákközpontban!
A múltkori srác lógott neked, ugye?
Meglepődnél, milyen sok burzsuj seggfej
nem tartja be az alkut.
Burzsuj seggfejeket akarsz csesztetni, vagy inkább pénzt keresnél?
A muterom fizetne egy magántanárt, és nagyon szeretné, ha jól tanulnék.
Kétszáz hetente három alkalomért.
Hétköznapokon, havonta egy hétvége.
Jesszusom!
- Komoly? - A jót meg kell fizetni.
- Mit szólnál százhoz? - Kétszáz.
- Százötven. - Kettő, vagy viszlát. Dönts!
Megkaptam hetedikben a Newton Ifjú Géniusza díjat
a Kiemelkedő Diákok Egyesületétől,
majd teljes ösztöndíjat nyertem a Szent Ágotába,
ahol elsőtől én vagyok
a diákönkormányzat elnöke,
valamint számos szakkört vezetek, többek között
az almanach-, a fizika-, a francianyelv- és az ENSZ-szakkört.
De ez mind csak hobbi.
A továbbtanulás a lényeg,
ugyanis ősszel a Duke-on tanulok tovább.
Ejha, ez...
Lenyűgöző, Maya!
A szerelmesek lapja. Szeretet, egység, kölcsönös vonzalom.
Ha csinálok valamit, akkor teljes gőzzel.
A középszerűség vagy a félig elvégzett munka nem az én stílusom.
Mindent meg fogok tenni, hogy a fiuk ne maradjon le.
- Jó a lány. - Bizony.
Felnőtteket nem vállalsz, ugye?
Bámulatos vagy, Maya.
De heti 200 dollár túl sok. Megfelelne 75?
- Igen, jó lesz. - Tényleg?
Remek!
Óriási volt a show-műsorod odalent.
Én találtam ki magát a műfajt is.
Milyen csendes itt! Hallani mindent.
Ja.
Mik ezek a szakácskönyvek, sztárséf?
Tanulgatok főzni.
Tanulgatsz... vagy tanulsz?
Tanulok.
- Akkor ez a hobbid. - Ez a hobbim.
- Nem túl gyakori. - Aha.
Alicia Tella: A fahéj enciklopédiája.
Valami eszméletlen, amit a fahéjjal művel.
Mi az?
Meglep, hogy kockább vagyok nálad?
A robotikaszakkör vezetőjével beszélsz.
Én... el tudom készíteni a Titanicon felszolgált utolsó ételt.
Versenyeznél? Rendben.
Nyolcadikban építettem egy működő Mars-járót.
Üdítősdobozokból.
A 16. szülinapomra elutaztam egy oregoni sajtszemináriumra.
Tavaly nyáron elnyertem a Google tehetségkutató díját.
Ki választotta ki a munkám? Neil deGrasse Tyson.
Ne!
Te jössz.
Na jó, kifogytam.
Mi az? Ne engem nézz! Őt!
Nehezen megy a szemkontaktus?
Mindig kimondod, amire gondolsz?
És ha valami degeneratív szembetegségem van?
Jobb kimondani, amit gondolsz, mint meg sem mukkanni.
A könyörtelen őszinteség.
Hasznos.
Ez az új receptem.
A kézműves sajtok kurzusán tanultad Roxfortban?
- Kóstold meg! - Biztosan nem fog fájni az igazság?
Meglátjuk.
Ez az. Öt méterre a kaputól.
Bedobta a csalit. Megcsinálta!
Mi történik?
- Mondtam, hogy ne vedd be a bogyót! - Jó. Baromi fincsi.
- Aha, tudom. - Olyan...
földes.
Sőt, talán füstízű.
- Az a fontina sajt. - Istenem!
- A titkos fegyverem. - Hallasz?
Rendben, a kör területéhez...
A egyenlő...
- Pi szorozva r. - ...pi szorozva r...
a négyzeten.
Látod? Fog ez menni.
Tutira.
Sziasztok! Későre jár.
Maya, mivel jöttél? Nem láttam kocsit.
Busszal.
Jó, akkor hazaviszlek.
Nem kell. Még elérem az utolsó buszt.
Ilyen későn? Szó sem lehet róla. Találkozunk lent tíz perc múlva.
Igen, ez az. Köszönöm a fuvart.
- Viszlát hétfőn! - Viszlát hétfőn!
Tudom, hogy a "gyógyulás" veszélyes szó a családom szótárában,
szóval nem mondanám, hogy ez történik.
Hé! Ne!
Ne csináld! Adam, gondold meg! Ne... Hé!
Menj a p...
Nem éreztem magam ilyen normálisnak... még soha.
Heves hasmenésnek vagy egyéb, büntető mellékhatásnak semmi nyoma.
Csak egy kis izomrángás. Nem nagy ügy.
Minden rendben.
Remélem, így marad.
Benedek-tojás sült szalonnával.
Ahogy szereted.
Neked is jó reggelt!
A hollandi mártás Cayenne-borssal készült. Kíváncsi vagyok a véleményedre.
- Mi az? - Semmi.
- Mostanában felhőtlen vagy. - "Felhőtlen"?
Boldog.
Jól nézel ki.
Igen, tudod, jól is érzem magam.
- Oké, egyél! Gyerünk! - Jó.
- Kicsim, annyira finom! - Igen? Tényleg?
Visszatért!
Oké.
Visszatértem.
Te, mi ez a melegítő párna? Paulnak aranyere van?
- Vagy megint a prosztatája? - Istenem!
- De tényleg. Aggódom. - Szörnyű vagy!
Nem, csak aggódom érte.
Neked vettem.
Gondoltam, jó az izomrángásodra.
Hogy ez milyen finom!
Beszéltél a pszichiáteremmel?
Néha beszélünk. Így állapodtunk meg, nem?
Nem tudtam, hogy megkapod a teljes szöveget.
Az anyád vagyok. Az a dolgom, hogy segítsek.
Jó napot!
Hahó?
Az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében, ámen.
Te következel.
Bocsánat, még sosem csináltam ilyet. Nem vagyok hívő.
Ezt talán nem kéne mondanom.
Ne bonyolítsd túl!
Itt nincsenek szabályok. Tiéd a terep.
Mindenki arról beszél, hogy mennyit recskázik, meg ilyenek?
Az ide járó tanulók 13 és 18 év közöttiek. Szerinted?
- Hát, elég ciki. - Nem, hacsak nem itt csinálják.
János, 1. fejezet, 9. vers.
"Ha megvalljuk bűneinket, hű és igaz,
hogy megtisztítson minket minden hamisságtól."
Tényleg? Ez a reklámszövege?
Rendszerint beválik.
És ha csak ülök itt?
Akkor kutathatsz a lelkedben, én pedig örülni fogok a csendnek.
- Amit mondok, a kettőnk titka marad? - És Istené.
De mivel nem hiszel Istenben, csak a kettőnké.
Járok egy pszichiáterhez,
aki, úgy tűnik, mindent elmond az anyámnak.
- És ez zavar. - Igen.
Maga sem örülne, ha a muterja elolvasná a naplóját, nem?
Nem bizony. Igazad van, az beteg volna.
Szerintem...
nem kéne úgy éreznem, hogy valaki állandóan figyel.
A saját életemet kéne élnem. Ugye?
Jogos igény.
Szabadságot és függetlenséget kell kapnod, hogy azzá válj, akivé akarsz.
Igen.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Jó, ha meghallják az embert, és nem csak megfigyelik.
- Jó, ha meghallgatnak. - Igen.
Feloldozlak bűneid alól
az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében, ámen.
- De nem gyóntam meg semmit. - Így is jó lesz.
Bevallom, úgy terveztem, hogy berontok, és lecseszem,
amiért mindent elmond az anyámnak.
De aztán történt valami hihetetlen.
Először... annyi idő után...
teljes csendre ébredtem a minap.
Nem voltak suttogások...
beszólogatások...
látomások.
Csak színtiszta, gyönyörű, szűretlen csend.
Hihetetlen, mire lettem képes
a felszabadult agyammal!
Elégedett vagy a munkámmal.
Igen! Mégis mit gondoltál? Ötös alá. Köszönöm!
Ne ülj a babárjaidon!
Nem írhatsz megint pótdolgozatot, ha újra elbénázod.
Igen, és ezért gondoltam, hogy találkozhatnánk később.
Találkozhatnánk?
Mármint tanulhatnánk.
A könyvtárban is tanulhattunk volna.
Csak ott nem adnak homáros omlettet.
Olyan furcsa vagy!
Mikor először megláttalak, azt gondoltam:
"Talán csak esetlen és antiszociális a srác."
De nem erről van szó. Valami másról.
Tök jó! Kösz.
Nem is tudom, mit mondjak erre.
- Ilyen vagyok. - Megfejtelek, Petrazelli.
Hadd kérdezzek valamit!
Miért tesz kockára mindent az évfolyamelső egy kis mellékesért?
Szeretek segíteni másokon. Nagy dolog.
Lehet, hogy én fejtelek meg.
Mesélhetnél az étteremről, ahova viszel.
Hát, igazából...
az az álmaim konyhája.
Éveken át tanulmányoztam a menüjüket.
És senki sem újít úgy, mint ők.
Ilyen helyen szeretnék dolgozni.
- Vagy ilyen éttermem lesz. Meglátjuk. - Ha megtérül végre a sajtos tábor?
Kinevetheted, de a sajttábor igazi spirituális élmény volt.
És a konyha az én helyem.
Mikor főzök, mintha minden megszűnne.
És...
pont az lehetek, aki akarok.
Én irányítok.
Tisztelem ezt.
El kell döntened, pontosan ki akarsz lenni.
Túl rövid az élet.
Elkértem a szüleim verdáját ma estére,
szóval mehetünk, amikor csak akartok.
- Mennék... - Hé, azt figyuzzátok!
- Nézd már, ki az! - Aszta!
- Tök hülyének érzem magam... - Miért?
Korábban cikiztelek, de már nem is tudom.
Szerintem a te sajtod jobb volt, mint amit most ettünk.
- Tényleg? - Nézd, ki van itt!
- Őrület! - Hahó, Kényszerzubbony!
- Ezt veheted dicséretnek. - Adam! Adam!
- Haver! Tudod, hogy mi vagyunk. - Mutasd meg neki!
Nem muszáj belekötnöd.
Ez az!
Eltaláltam.
Hogy néz!
- Hé! Kérj bocsánatot, seggfej! - Lúzer!
Kire mondod, hogy seggfej?
Dögös a gondozód, Kényszerzubbony.
Figyu, ne ezzel a dilissel lógj, oké?
- Ne érj hozzám! - Vegyél vissza, csajszi!
- Haver! - Hé! Mindketten!
Állj le! Elég! Hagyd, rendben?
Lúzerek!
- Basszus! - Semmi baj.
- Ez ki volt? Adam, ki... - Nem tudom.
Sajnálom.
Elmondod, mi volt ez az egész?
Nincs mit elmondani róla.
Tudod, azon filóztam, hogy...
nem fura kicsit, hogy eljöttél a gimidből
a végzős tanév közepén
egy tankerületeden kívüli katolikus iskolába?
De.
Volt egy... Volt egy balhé.
Bunyóztam az egyik sráccal.
- Verekedtél? - Igen, és nagyon csúnyán alakult.
Úgyhogy próbálom elfelejteni.
Ennyit mondasz nekem?
Ne hagyd, hogy odavigyenek!
Nem, itt akarok maradni. Itt akarok maradni, ezen a helyen.
Ne engedd, hogy odavigyenek! Ne...
Ne! Nem megyek! Nem megyek!
Ne hagyd, hogy elvigyenek! Ott nem jó.
Ne, ne, ne!
Ted, kösz, hogy egyszer végre korábban jöttél.
Ted, az irodámba most!
Maya, maga itt marad.
Ez mióta megy itt?
Catherine nővér... sajnálom... én...
Mióta?
Csak pár hónapja. Nem régóta.
Úgy tűnik, alaposan el kell beszélgetnünk a jövőről.
Rendben, kérem, nézzenek a táblára.
Mindössze két hét maradt az állami felmérő vizsgáig.
Íme az esszékérdés.
"Mesélj el egy alkalmat, mikor kudarccal szembesültél.
Hogyan hatott rád,
és mit tanultál belőle?"
Mint tudják, nem szabad vázlatot készíteni vagy jegyzetfüzetet használni.
De kérem, gondolkodjanak el rajta, hogy mit fognak írni.
Jól van, a holnapi viszontlátásra!
Hé!
- Szia! - Szia!
Még mindig oké a ma este?
Lesz egy...
egy szakkörös dolog suli után.
- Majd... üzenek később, jó? - Persze.
Éhesen gyere!
Nem jött el.
És most, hogy a hallucinációim kinyiffantak,
minden nagyon csendes.
Túl csendes.
Az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében, ámen.
- Én vagyok az. - Üdv, én!
Útmutatás kéne.
Lelki útmutatás?
Nem igazán. Egy lányról van szó.
Rendben.
Találkozgatunk egy ideje, és nagyszerűen alakult,
aztán hirtelen nem beszélt velem.
- Azt hiszem, ez a "ghosting". - Igen, mindegy.
Csak félek, hogy esetleg megtudott rólam valamit,
például a pszichiátert, amiről meséltem magának.
Ami aligha a legszexisebb dolog a világon.
- Mit gondol? - Próbálkoztál imával?
Nem. Ne haragudjon, de igazi tanács kéne.
Timóteus, 1. fejezet 7. vers.
"Mert nem félelemnek lelkét adott nékünk az Isten,
hanem erőnek és szeretetnek és józanságnak lelkét."
Oké, de tud mást is mondani?
Nem ismerem részletesen az életed, de úgy tűnik, minden rendben veled.
- Talán kicsit fura vagy. - "Fura"?
Fura. Igen.
Az az igazság, hogy minél idősebb vagy, annál nehezebb épeszűnek maradni.
És sok munkába kerül.
De talán épp ez tesz téged a többieknél érettebbé.
És állítólag a lányok buknak erre.
Szóval azt javasolja, vonjam kérdőre? Tárjam fel előtte az érzéseimet?
Te mondod, nem én.
Diplomatikusan semmitmondó. Köszönöm.
Menj békével!
Elnézést, Mayát keresem.
Nem lakik itt senki ilyen névvel.
Biztos benne?
Igen, biztos.
Ismeri Maya Arnazt?
Egyetlen Arnaz nevű fickót ismerek, aki a tetőfedő. Manuel Arnaz.
- Minden rendben? - Igen.
Tudja, őt hol találom?
Jövök.
Miben segíthetek?
- Mayát keresem. - Oké.
Én... Adam vagyok.
Úgy volt, ma együtt tanulunk. Itthon van?
Fél óra múlva fejezi be a munkáját.
- De bejöhetsz, ha akarsz, és megvárhatod. - Nem, minden rendben. Köszönöm.
- Ne, gyere csak be! Ne szégyenlősködj! - Oké.
Szakkörös vagy te is? Már nem tudom, ki kicsoda.
- Elnézést a rendetlenségért. - Nem érdekes.
Hónapok óta mankóval járok. Ők Ricky és Danny.
Fiúk, ő...
- Adam. - Köszönjetek Adamnek!
- Sziasztok! - Helló!
Ne törődj velük! Szégyenlősek.
- Nem úgy, mint nővérük, de azt már tudod. - Igen.
Adhatok valamit inni? Enni?
Köszönöm, nem.
Biztos? Van mikrózható kajánk...
és mikrózható kaja.
Nem kérek, köszönöm.
- Mi kérünk! - Mi kérünk!
Megjött a hangjuk.
A fenébe!
- Beteszem őket. - Biztos? Nem baj?
- Nem gond. - Kösz. Segítenél vele.
Azt hiszem, két perc mindegyik. De nézd meg!
Arnaz tetőfedés. Üdvözlöm, Mrs. Jenkins!
LEJÁRT SZÁMLA
Megint az ereszcsatorna? Igen, még betegszabadságon vagyok, szóval...
Igen, Gallowayt ajánlom, remek szaki.
Igen, Bill majd megoldja.
Igen, a csirke pácolása a titok.
- Oké. - Olívaolaj, fokhagyma, só, bors.
Aztán megkenjük egy kis vajjal a tetejét.
- Ennyi? - Ennyi.
- Szia! - Mindet megeszem.
- Tessék. - Ezt nézzétek!
Kösz, Adam.
- Szívesen. - Gyere csak be!
Nézd, mit ütött össze a barátod!
- Sziasztok! - Szia!
Szuper!
Adam, mit keresel itt?
Óránk lett volna, emlékszel?
Igen.
- Ez fantasztikus! - Igen? Akkor jó.
Sosem tudni, mi rejtőzik a frigóban.
Vigyázz, elkap!
- Hogyan tanultál meg így főzni? - Egész életemben főztem.
Remélem, egy nap saját éttermem lesz.
Van erre suli?
Igen, apa, szakácsiskola.
Igen. Persze.
Ha egész életedben melózol,
miért ne csinálnád azt, amit szeretsz, mi?
Mindig ezt mondom Mayának.
Ő lesz az első Arnaz, aki egyetemi diplomát szerez.
Nagyon büszke lenne rá az anyja. Ő is eszes nő volt.
- Apa! - Mi az?
Hadd büszkélkedjek a lányommal!
Az én kislányom egy nap Porschéval fog értem jönni.
- Tízéves kora óta ezt hallom tőle. - Elnézést.
- Miért csináltad ezt? - Nem akartalak feldühíteni, tényleg.
A másik házhoz mentem. Az a nő küldött ide.
Erre otthon érzed magad, és vacsorát főzöl?
Kedvességnek szántam.
Kedveskedni akartál, vagy megsajnáltál minket?
Én... nem. Nem sajnállak téged.
Akkor elégedett vagy?
Ügyes. Megkerested a kis házunkat a csóró környéken,
hogy vacsorát főzz nekünk, szegényeknek. Igazi szent vagy.
Sajnálom.
Catherine nővér rajtakapott.
A mellékesnek lőttek, és a korrepetálásoddal nem keresek eleget.
Az étterem feketén alkalmaz.
De az jó.
Én tartom el a családomat.
Csak azért kaptam egy második esélyt,
mert évfolyamelső vagyok.
Fogalmad sincs, milyen nehéz volt eljutnom idáig.
Nem bukhatom el az egészet.
Nem.
Nem fogsz elveszíteni semmit.
Olyan vagy, mint egy robot.
Immunis az emberi tévedésekre.
És tök rugalmas a naptáram.
Szóval bármikor találkozhatunk.
Vannak más magántanárok is. Tudod, ugye?
Olyan, mint te, nincs.
Szeretem tudni, hogy heti háromszor láthatlak.
Az idő rövid története. Halványkék pötty.
És ezek után ez lenne a kedvenc filmed?
Vajon önelégültséget hallok a hangodban?
Egyáltalán nem.
Igazából én is imádom.
- Mert egy klasszikus darab. Tudod, ugye? - Filmes remekmű.
Kösz, hogy főztél.
Szívesen.
FALATOZÓ
A szinuszfüggvénynél mutasd meg, hogyan számoltál, oké?
Oké.
Amúgy...
jónak tűnik.
Szép munka.
Vigyázz, még letaszítlak a tanulmányi trónodról.
Soha.
De van számodra egy meglepetésem, mivel mostanában remekeltél.
Az apámnak köszönd!
Tavaly télen ő javította a tetőt, és összehaverkodott a tulajjal.
Aszta!
Ezek MAC MH-90-esek?
Gőzöm sincs.
Eszméletlen ez a grillsütő!
Nem tudom, hogy vagy vele, de én baromira ennék valamit.
Szóval nem recepteket követsz?
Mindenki azt hiszi, hogy a főzéshez utasításokat követünk.
Pedig épp ellenkezőleg.
Az ízlelőbimbóid pontosan közlik veled, mit kér az étel.
Beszélnünk kéne a jövő heti felmérőkről.
Jó. De miért van mindenki oda ennyire miattuk? Nagyon nehezek?
Nem is az, hogy nehezek,
inkább csak pénzbevételt jelentenek az iskola számára.
A három legjobbat felolvassák a ballagáson,
és tudod, kik járnak a Szent Ágotába, imádják az ilyen baromságokat.
Arra gondoltam, hogy...
talán írhatnál arról, ami a régi sulidban történt.
Mármint ha kudarcként értékeled.
- Értem, miben mesterkedsz. - Miben?
Még több választ akarsz.
Én akarok válaszokat?
Te jelentél meg nálam. Ólálkodtál utánam.
- Igen? - Igen.
Ja, lehet.
Oké.
Azt hiszem, az elején...
Próbálom nem kudarcnak látni, de nehéz.
A verekedés után...
mindenki rögtön máshogy tekintett rám.
Tartottak tőlem.
Akármit csináltam, nem tudtam elérni, hogy úgy nézzenek rám,
mint előtte.
De hagytam, hogy megtörténjen.
Szemlélő lettem a saját életemben.
Szerintem ez volt az igazi kudarc.
Hé!
Azt hiszem, megvan az esszéd.
Mi az?
Finom. Nagyon jó.
Mi történt a könyörtelen őszinteséggel?
Bocs. Tudom, hogy sokat dolgoztál vele.
Mi a baj vele?
Szerintem kicsit túlfűszerezted.
Szerintem jó az íze.
Minden holmijukat tegyék a pad alá!
Ne látszódjon semmi! Nincs kivétel.
Ne lássak mást,
csak a tesztet, egy HB-s ceruzát, a számológépüket és a feladatlapot!
FELMÉRŐ VIZSGA
Semmi másnak nem szabad látszania.
Hatvan perc áll rendelkezésre a matematikarészre,
és 90 perc az esszékérdésre.
Kezdjék!
Nem vagy éhes?
Nem, csak...
A kedvenced.
- Aha. - A Vince'sből hozta Paul.
- Igen. Kösz, Paul. - Szívesen.
Van valami, amit meg kell beszélnünk veled.
És szeretném, ha tudnád, hogy minden rendben lesz.
Jó?
Meghalt valaki?
Nem, senki sem hal meg!
Nem, mindenki jól van. Élünk.
Terhes vagyok.
Kisbabánk lesz.
Egy emberi kisbaba?
Nagyon remélem.
Nézd, egyáltalán nem terveztük.
És csak most próbáljuk mi is felfogni.
Adam?
- Adam! - Jól vagy?
Igen.
Igen. Gratulálok!
Rendben, az irodában leszek,
előkészítem a holnapi melót.
Ha bárkinek szüksége lenne rám...
Adam! Nézz rám!
Ígérem, hogy semmi nem fog megváltozni.
Mi van?
Minden megváltozik.
Nem, úgy értem, közted és köztem.
Tudom, nem jó az időzítés.
És én is meg vagyok ijedve, hidd el, de ugyanakkor...
Oké, olvastam a prospektust, amit adott,
a gyógyszer lehetséges mellékhatásairól.
Kiszáradás, izzadás, vizelési nehézség,
látásromlás, izomfeszesség,
ízlelés- és hallásromlás, remegés...
Ja, és a kedvencem:
végbélszivárgás.
A többségét kipipálhatja.
Nem tudok főzni, mert néha nem érzem az ízeket.
Alig tudok egyenesen pisálni, mert a kezem önállósítja magát.
De könyörgök...
ha bármi csöpögni kezd a seggemből, öljenek meg!
Jó reggelt!
- Szép napot! - Neked is!
Szeretlek!
Legyen jó napod, édesem!
Szép napot, kicsim!
Valaki tartsa szemmel azt a srácot!
Jó reggelt!
Jó reggelt, főnök!
Igen, igen, hiányoztál nekünk.
Oké, az ötödik fejezetnél kezdjük, azt hiszem.
- Az ötödik. - 403. oldal.
- Ott vagyok. - Megvan?
- Igen. - Oké.
Rendben.
"Szögek az X-Y-koordináta-rendszerben.
Szöget kapunk, ha egy félegyenest elforgatunk a végpontja körül,
az első szögszár a kezdő félegyenes.
A végpozíció az elforgatott félegyenes." Érthető?
Adam!
Azt hitted, megszabadulhatsz tőlem.
Érzed ezt?
Még itt vagyok.
Fogalmad sincs róla. Tudom.
Ne küzdj ellene, Adam!
Adam!
Haza kell menned. Most.
Adam, mit gondolsz?
Bocs. Nem vagyok valami jól.
Hé, hé, Adam! Hé, mi a baj?
Mit mondtam? Tűnés innen!
Mennem kell. Elvisznek. Mennem kell.
- Elvisznek? Hova? Mit... - A lányt sem tudom megvédeni.
- Adam! - Hagyd abba!
Szállj le rólam, ne gyere utánam!
Adam!
Erre!
Szia!
Adam!
- Nézz ide! - Jól van.
Ez nem álom.
Ügyes vagy.
Nem akart téged a muterod. Nem akart.
Nem szeret.
Paul utál.
Anyád mindig is erre a gyerekre vágyott.
Aki végre jóváteszi a legnagyobb hibáját.
Téged.
Minden rendben?
- Figyeltél engem? - Nem.
Épp lefeküdni indultam.
Minden oké?
Telefonált Catherine nővér.
Aggódik az e heti viselkedésed miatt.
Attól, hogy gyereket csináltál az anyámnak, még nem vagy az apám.
Adam, nem megyek el.
Ja. Azt látom.
Elsős koromban...
volt a gimiben egy harmadikos lány.
Gyógyíthatatlan csontrákot diagnosztizáltak nála.
Mielőtt meghalt, egy kívánságteljesítő alapítvány
elhívott valami fiúegyüttest az iskolába,
akik a lánnyal ebédeltek. Ez volt az egyik kívánsága.
Nagyon meghatott mindenkit.
Heteken át csak erről beszéltek.
De én filózni kezdem rajta.
Ha rákos gyerek vagy,
az emberek csapatostul segítenek;
alig várják, hogy az összes kívánságod teljesítsék, mielőtt meghalsz.
De ha skizofréniás vagy,
mindenki legszívesebben csak lepasszolna.
Ezért kerülünk végül az utcára, magunkban üvöltözve,
és várva a halált.
Senki nem teljesíti a kívánságainkat.
Szia!
Bocs azért a minap.
Nem voltam jól.
Sajnálom.
Biztos, hogy ezek csak fejfájások?
Aggódom miattad.
Jól vagyok.
Hadd tegyem jóvá nálad!
Kérlek.
Bulizni sem enged el...
Na ne!
De!
- Ugye nem? - De.
MA ESTE: A BAMBANŐ
Tudod, általában nem izgatnak az efféle dolgok, de...
ez nagyon cseles.
Köszönöm.
Kérnék öt perc visszaszámlálást.
Oké, kölyök, tudjuk, hogy a filmben
ez a bugyileszedő rész.
Jobb, ha lépsz.
Hé, ne siess!
Nem kell rohanni.
Nagyon nincs rendjén.
- Adam! - Adam!
- Hé, erre! - Adam! Adam! Adam!
Adam!
- Adam! - Adam!
Nem jó.
Végre!
- Ne! Mi történik veled? - Semmi. Jól vagyok.
Nem, nem vagy jól.
Sokszor mintha nem is ezen a bolygón lennél.
Adam, megbízhatsz benne.
Igaz. Tényleg van valami.
Igen, ez az! Mutasd meg neki, ki vagy! Mesélj rólunk!
Ne csináld!
Mostanában nehéz otthon.
Nagyon egyedül érzem magam.
Sajnálom.
De akkor nem, ha veled vagyok.
Ó, igen!
Ezért...
szeretném...
Szeretném megkérdezni, hogy lennél-e a párom a szalagavatón.
Tudom, az a patriarchizmus kiterjesztése, meg minden,
de eljössz?
Csak ha mindenkinek azt mondod, hogy én kértem.
- Áll az alku. - Rendben.
A muterom egyszer mondott nekem valamit, mikor újra elkezdett randizni:
mikor túl közel engedsz magadhoz másokat, elveszted a titkaidat.
Fájhat, ha hagyod,
hogy valaki rád találjon odabenn, a kusza sötétségben.
De remélned kell, hogy sikerül...
mert itt kezdődik minden.
Viszont ha engedem, hogy Maya úgy szeressen, ahogy vagyok,
az olyan, mint ha hagynám, hogy megbetegedjen.
Nem érdemli meg, hogy olyasvalaki szeresse,
aki képtelen látni a való valóságot.
Ugye?
És szeretném megőrizni a titkaimat, amíg vannak.
Adsz erre magyarázatot?
Mit akarsz hallani?
Azt, hogy nem álltál le a gyógyszerrel a tudtom nélkül.
Azt nem mondhatom.
Tisztában vagy vele, mennyit veszíthetünk ezzel az iskolával?
Hogy mennyibe kerülnek az orvosi számláid?
Na és én?
Amire nekem van szükségem?
Miről beszélsz? Az egész rólad szól.
Minden állandóan rólad szól. Miattad van ez az egész.
A könyvek, a cikkek,
a kutakodás a fórumokban egész éjjel.
Azt hiszed, csak te szenvedsz ebben a házban?
Ezt a gyereknevelési könyveidből vetted?
Uramisten!
Tudod, itt nem csak egyedül téged érint ez az egész.
Azt hiszed, ilyen életet szántam neked?
És magamnak?
Oké.
Sajnálom, hogy akadályozlak téged, Pault meg az új babát
és a tökéletes, új életedet,
amibe nem fér be egy hangokat halló, őrült mostohafiú.
Állj meg, Adam!
Adam! Állj már meg!
Ide hallgass!
Tudom, hogy biztos félsz, és magányt érzel odabent, a fejedben.
Bárcsak én is ott lehetnék veled!
Bár enyhíthetném ezt a terhet, de nem megy.
Próbálkozom. Tényleg igyekszem.
És bármit megtennék érted. Csak mondd, mit csináljak! Mondd meg!
Hogyan segíthetnék?
Semmit sem tehetsz.
A tablettáknál a halál is jobb.
Nem látok tőlük, nem megy a gondolkodás. És főzni sem tudok.
Mi az értelme, ha nem tudok főzni?
Miért nem mondtad el nekem? Közösen csináljuk.
Egy csapatban kéne lennünk, emlékszel?
Nem egy csapatban játszunk.
Azóta nem, hogy Paul beköltözött.
- Azt nem tehetem vele. - Értem.
Ide figyelj! Csinálnunk kell valamit.
- Tudom, Paul. - Csak idő kérdése...
- Mindent megpróbálok! - Látod a fiad?
- Látod, mi történik? - Persze hogy látom! Mindent!
- Az anyja vagyok. - El akarom kerülni a bajt.
- Nem veszünk be bogyókat, hallod? - Nem is kellettek azok a tabletták.
- Vigyük innen a srácot! - Rohadt bogyók!
Minden oké.
Csúcs vagy. Segítünk, és hiszünk benned.
Nem hagyjuk, hogy elvigyenek minket!
- Ez a mi házunk! A miénk! - Kényelmes ágyikó.
Tárgy: Adam Petrazelli Kedves Catherine nővér!
Bocs. Megijesztettél.
Szemét!
Tessék?
Kidobnád a szemeted?
Persze.
Tudja...
nagyon vártam a Good Will Hunting-os pillanatunkat.
Ha végeztek a kérdésekkel, adják be a munkájukat,
és nyissák ki a könyvet a 18. fejezetnél!
Adam Petrazelli, kérem, jöjjön az igazgatói irodába.
Adam, foglaljon helyet!
- Anya, mi ez? - Semmi baj.
Tudomásomra jutott, hogy nem veszi be a gyógyszerét.
Ja, értem. Mert...
Rosszabbul lettem tőle.
Ahogy az első napon mondtam:
feltételekhez kötött a Szent Ágotába történő felvétele.
Nem kockáztathatunk.
Mit jelent a kockázat?
Félnek, hogy bántod a többi tanulót, Adam.
Kirúgnak?
- Felfüggesztjük. - Ideiglenesen.
Csak amíg kitaláljuk, hogy mi legyen.
A mai napot még befejezheti, hogy ne legyen a dologból jelenet.
Te voltál.
Láttam, hogy írtál neki. Tudom, hogy el akarsz küldeni.
- Adam, nyugodj meg! - Senki nem akar elküldeni.
De, ő igen, és hazudik.
Ez volt az utolsó lehetőségem.
És valószínűleg nem lesz még egy.
Emlékszel, anya?
ADAM SKIZÓ
HANGOK! ŐRÜLET
ADAM PETRAZELLI HANGOK!
NE KÖZELÍTSETEK HOZZÁ VESZÉLYES!
Meglepődtél?
Micsoda? Miért?
Jó végre egy kis konkurencia.
- Miről beszélsz? - Gyere, menjünk!
FELMÉRŐVIZSGA-EREDMÉNYEK
ESSZÉGYŐZTESEK ADAM PETRAZELLI
Büszke vagyok rád, Petrazelli.
CSILLAGOS ÉG SZALAGAVATÓ
Nem kellene tanórán lenned?
Nem volt kedvem hozzá.
Beszélnél róla a bódéban?
Ezt most nem lehet rendbe hozni, atyám.
Fuss azért neki!
Mi egyáltalán ennek az egésznek a célja?
A gyónásnak.
Maguk azt hiszik, ha valaki szarul érzi magát, előjön a legjobb énje?
Tök jó filozófia.
"Aki elfedezi az ő vétkeit, nem lesz jó dolga;
aki pedig megvallja és elhagyja..."
Csúcs!
Megint egy szerencsesüti-válasz.
Van egy listája, amiről szemezget?
Talán.
A homályos megfogalmazások
nem tesznek senkit bölccsé.
Csak kamugéppé.
- Mondok valami bölcset neked. - Bölcset.
Miért nem végzel magaddal?
Tessék?
Azt mondtam, miért nem kivételezel magaddal. Pihenj egy napot!
Nem ezt mondta.
- Baromság! - Ne beszélj így az anyáddal!
Kösz a szülői tanácsért.
Miért mehetnél el a szalagavatóra? Felfüggesztettek.
Ez kész őrület!
Ülj le, jó?
Csapdába estél.
Csapdába estem. Így kezdődik.
- Így csinálják. - Így csináljátok.
A tablettával kezditek.
Szarul érzem magam tőle, ezért leállok vele.
Aztán Paul rávesz téged, hogy küldjetek máshova.
Mert nincs más!
Nincs más!
Mert eleve úgy volt, hogy ne legyen más.
Mert eleve úgy volt, hogy ne legyen más! Ez volt a terv.
- Jól láttam. Végig jól láttam. - Nem ez volt a terv.
- Nem ez volt a terv, Adam. - Fogd be, Paul!
Megmérgezted az agyam!
- Hé! - Jól tudod, anya.
- Látod? - Adam!
- Anya, látod? - Ugyan már!
Hé! Ide figyelj!
Az én hangomra figyelj!
Most csakis az én hangom számít, jó?
És én azt mondom neked, hogy te vagy az én egész világom, oké?
Adam!
Jaj, kölyök! Nem vágod, hogy ez csak beetetés?
Adam!
Jobb, ha lelépsz, mielőtt túl késő.
Adam!
Nem hiszek neked.
Adam, Adam, Adam!
Mit csinálsz?
Ne!
Kérlek!
Felkészületlenül akarsz elmenni a szalagavatóra?
Jól van.
Hogyan bírod ki máshogy az éjszakát?
Vedd be az összes tablettát!
Vedd be! Vedd be!
Mit bámulsz?
Azt hittem, nem érdekel a bálozás.
Semmit nem csinálok félgőzzel, szóval...
Látszik.
Megpróbálom majd nem megszúrni a cicid.
Miért izzadsz? Futva jöttél?
- Igen? Nem? - Nem, nem.
Csak nagyon meleg van odakint. Ezt kéred?
- Igen. - Jó.
Biztos, hogy minden oké?
Aha. Bemegyünk?
Oké.
Hű, ez vakító volt.
- Menjünk? - Igen.
Igen. Kérsz puncsot?
Bocs.
Elnézést, Mr. Petrazelli,
mit nem ért abból, hogy fel van függesztve?
Fiatalember, magához beszélek!
Hova megy?
- Mr. Petrazelli! - Adam!
- Hé, táncoljunk! Gyere! - Jó.
Adam?
- Adam? - Elnézést!
Nem sétálhat el előlem csak így.
- Azonnal távozzon a szalagavatóról! - Mi ez?
Megbeszéltük, Mr. Petrazelli.
Nem lehet itt.
Távozzon a szalagavatóról!
Fel van függesztve.
Úristen! Istenem, Adam!
Adam!
Istenem! Sajnálom.
Adam!
Tarts ki, pajtás! Tarts...
Adam, nézz rám! Adam! Nézz rám! Kinyitotta. Pupilla kilenc egész négy.
Adam, minden rendben. Biztonságban vagy. Adam, Adam, Adam!
- Lassíts! Semmi bajod. Jól vagy. - Lélegezz!
Szia!
Mi ez? Hol van Maya?
Minden oké vele?
Ő... aggódik miattad.
Mind aggódunk.
Maya tudja?
Elmondtam neki, kicsim.
Ne, ne, ne!
Ne!
Mi ez?
- Adam! - Mi történik?
- A saját biztonságod miatt. - Fogd be, Paul!
- Csak átmenetileg. - Hol vagyok?
Figyelj, zaklatott voltál.
És nem akartuk, hogy árts magadnak.
Oké, mikor mehetek haza?
Előbb rendbe kell jönnöd.
Te akartál ide küldeni,
ahol majd "meggyógyítanak" a szakemberek.
Nem így értettem, Adam.
Helló!
Elküldenétek?
Adam?
Készen állok, főnök.
- Csak szólj! - Állj!
Ne mozdulj!
Adam, ide figyelj!
Ő képes teljesen elfogadni téged.
Jó, mindenki maradjon csendben!
Ez az.
Ilyen, mikor hagyod, hogy valaki rád találjon
a kusza sötétségben.
Kussolj már!
Nem. Lehet, hogy ez minden kezdete, emlékszel?
Fogd be! Kussolj!
Örülsz?
Ez vagyok én.
Ez a nagy titkom, oké?
Nem, te nem ilyen vagy.
De, igen!
Őrült vagyok, és veszélyes.
És...
Kérlek, menj el.
Nem.
Rohadtul úgy nézek ki, mint akinek magántanár kell?
Keress valami más megélhetést!
Küldjétek el!
- Mindenki menjen ki! - Jó.
Ne érj hozzám!
Ez Seroquel.
Már próbáltam.
Jó reggelt!
Látja őt?
Igen, tényleg itt van.
Négy perc múlva csoportfoglalkozás.
Oké.
Mit keres itt?
Épp a ballagási ünnepségre tartok. Látni akartam, hogy vagy.
Voltam már jobban is.
Szabad egyáltalán bratyiznia olyanokkal, mint én?
Ugye tudja, hogy kirúgtak?
Én csakis Isten céljait szolgálom.
Akkor szólna neki, hogy gondolja át a terveit?
Mert nem tűnik valami rózsásnak a jövőm.
Telefonálok majd egyet.
Leülhetek?
Tessék csak.
A viccet félretéve, beszélni szeretnék veled arról, amit múltkor kérdeztél
- a gyónás értelméről. - Jó.
Jönnek hozzám fiatalok; azt tudakolják, mi ennek az egésznek az értelme.
Idézek nekik a Bibliából, és hagyom, hogy a maguk módján értelmezzék.
Higgye el, tudom.
De néha több kell egy gyereknek.
Elmondani valakinek a bűneinket
lehetőség annak beismerésére, hogy vannak hibáink.
- Azt hiszi, ezt nem tudjuk? - Mindenki gyarló.
De a hibáink beismerése...
az ad lehetőséget és erőt ahhoz, hogy szembenézzünk velük.
És ezért gyónunk.
Sajnálom, hogy nem mondtam el neked mindezt korábban.
De nem tudtam, hogy mivel kell megbirkóznod.
Persze.
- Imádkozol velem, mielőtt elmegyek? - És ha még mindig nem hiszek Istenben?
Akkor majd imádkozom én, te viszont gondolkozz el azon,
hogy milyen ember akarsz lenni!
És az a minimum, hogy hinned kell magadban.
Mennybéli Atyánk...
vigyázz Adamre, aki a gyógyulás útjára lépett...
- Sziasztok! - Lent várok.
Jó.
Azt mondták, nem eszel túl sokat,
így gondoltam, örülnél valami frissnek.
Kivetették belőle a pálcikákat. A boltban sokkal jobban nézett ki.
Kösz, nem.
Hogy vagy?
Hogy nézek ki?
Ez csak átmeneti.
Lőttek az érettséginek.
A főzősulinak.
Vége.
Ez az új életem.
Nem igaz.
Azt mondogattad, tekintsem magam egy betegséggel küzdő embernek...
de ne váljak magává a betegséggé.
Nézz rám!
Nézlek.
A fiamat látom...
akit mindenkinél jobban szeretek.
Na, lejössz enni valamit?
Nem vagyok éhes, de kösz.
Viszlát később!
Oké.
Kedves Catherine nővér!
Alig egy éve ismerem Adamet.
Nincs sok tapasztalatom a gyerekekkel,
de Adam mellett megtanultam, hogy szülőnek lenni azt jelenti:
azzá válni, amire a gyerekednek leginkább szüksége van.
A kezelés összes részletéről beszámoltunk.
Nem azért, mert kötelező volt,
hanem mert Adam érdeke, hogy a mellette lévő felnőttek
minél tájékozottabbak legyenek.
Az ön fenyegetése, hogy elbocsátja Adamet, sértő és részünkről elfogadhatatlan.
A fiamnak most arra van szüksége, hogy megvédjem a szemellenzős emberektől,
akiket a félelem irányít.
Hiszek abban, hogy az ön döntése
összhangban áll majd az erkölcsi és spirituális értékekkel,
- amelyekre a Szent Ágota épült. - Paul!
Paul! Paul!
Sajnálom.
Minden rendben.
Tudom, hogy nem ezt akartad.
Nem megyek sehova.
Nem akarok az apád helyébe lépni.
Nem. Tudom.
Amúgy is egy seggfej volt.
Vigyetek el valahova!
Mi? Hova?
Nincs gyógymód. Egyszer talán lesz,
de most a magam módján kell ezt megoldanom.
És itt nem megy.
Kérlek, anya! Állj mellém!
Legyünk egy csapat!
Rendben.
Jó.
- Rendben. - Jó.
- Szólok nekik. - Jó.
Oké.
- Jól van. - Köszönöm.
"És akkor megállt az idő.
Meghatározó pillanat volt a kamaszkorom akkori fejezetében.
Álltam ott, az Owano-tó hideg vize a lábamat nyaldosta,
és tudtam, hogy nincs visszatérés."
Köszönöm.
Tapsoljuk meg ismét a legjobb vizsgaeredményt elérő tanulóinkat!
Nem is húznám tovább az időt.
Bemutatom a Szent Ágota 2020-as tanévének végzős osztályát.
Jordan Adler.
Gratulálok.
Lisa Alliser.
Monica Atkinson.
Uramisten!
Mit művel?
Érettségizek.
Köszönöm.
Elnézést, de van még egy felolvasandó esszé.
Merész egy húzás volt.
Adam!
Tudják...
Nem mondasz nekik semmit.
Oké.
Semmit...
Adam!
Ne!
Üdv!
Adam vagyok.
- Azért vagyok itt... - Ne!
...mert kell az érettségi.
- Anélkül... - Légyszi, Adam!
...nem lehetek az, aki szeretnék.
- Hallgass! - Ne csináld, Adam!
- Ne! - Adam!
Mert skizofréniás vagyok.
Tönkreteszed az anyád életét, Adam.
Ez egy kémiai rendellenesség...
- Ezért hagyott itt az apád. - ...az agyban.
Hangokat hallasz, és nem létező dolgokat látsz.
Nagyon gáz.
- Félnek tőled. - Guglizzatok rá!
Örökké félni fognak tőled.
Vannak az életemben olyan emberek, akik igyekeznek segíteni nekem.
Akik többnek látnak, mint egy betegség.
De ellöktem magamtól őket.
Azt az álmot próbáltam hajszolni...
hogy normális vagyok.
Akármit is jelent.
Senki nem akar felkerülni a klotyó falára.
Attól még ember.
A vizsgán arról kellett írnunk,
hogy mi volt a legnagyobb kudarcunk.
Jó lenne, ha felolvashatnám most a fogalmazásomat,
de az egész egy hazugságra épült.
A legnagyobb kudarcom kétségkívül
az volt, hogy elbújtam azok elől, akiket szeretek.
Hogy hittem a fejemben lévő hangnak, ami azt mondogatta...
hogy tönkreteszem az életüket.
Hogy elhittem neki, mikor azzal jött,
hogy túlságosan selejtes vagyok ahhoz, hogy bárki szerethessen.
Annyi érzést adtatok nekem!
Nem álltam rá készen, hogy abbahagyjam.
Sajnálom, hogy el kellett tanácsolniuk,
mert nem fértem bele abba a képbe, amit normálisnak tartanak.
De én ilyen vagyok.
Ez vagyok én.
Adamnek hívnak.
Küzdök egy betegséggel, de nem maga a betegség vagyok.
Oké.
Köszönöm.
Adam!
- Szia! Bocs amiatt a kórházban... - Nem érdekes a kórház.
Csak rossz helyen voltam. Tökre érthető, ha utálsz.
- Ha nem akarsz beszélni... - Nem utállak. Hagyd abba!
Ezért nem mondtad el?
Mert azt hitted, hogy otthagylak?
Hahó!
Itt vagyok.
- Nem. Csak... - Nem értem...
Örökké látni és hallani fogok dolgokat, amiket nem kéne.
És nem mindig működnek a gyógyszerek.
Sajnálom, de nem tehetlek ki ennek.
Sajnálom.
Hé! Hahó! Hé!
Honnan veszed, hogy egyedül döntheted el?
Nem a kórház miatt voltam dühös, vagy amiért hazudtál nekem.
Akkor miért?
Nem engedtél választani.
Esélyt sem adtál rá, hogy maradjak.
Maradtál volna?
Szeretlek.
Hé, nem volt még ennél egyértelműbb jel, hogy megcsókolhatod.
Jól van.
Igen, igen, igen!
Azzal jövök majd itt,
hogy az olyan dolgok, mint a szerelem meg az őszinteség, jók az őrültség ellen?
Nem. De az biztos, hogy segítenek.
Például a beszédem a ballagáson olyan kínos reklám lett a Szent Ágotának,
hogy megdobtak egy érettségi bizonyítvánnyal.
Győzedelmeskedett az őszinteség.
És ami a szeretetet illeti...
igaza volt a muteromnak.
Az icipici ujjacskái!
Engednünk kell másoknak, hogy feltárják a sötét útvesztőinket.
Hasonlít rád kicsit.
Az a nagy pofija!
Neked is pont ilyen pofid volt.
Itt vagyunk.
Mindig itt leszünk.
Adam, gyere!
Mert csakis ők mutathatják meg, mi a valóság,
mikor magunktól nem látjuk.
Itt kezdődhet minden...
ha hagyod.
Jól van. Ne már!
Feliratok magyar szövege: Gelléri Péter