ДУМИ ПО СТЕНИТЕ НА БАНЯТА
В началото решиха, че с очите ми нещо не е наред.
Едно или две? - Едно.
Какво ли не бих дал за една обикновена глаукома.
Това е всичко.
Защото скоро след това
започнах да чувам гласовете.
Насам. - Адам.
Не тръгвай насам.
Слушай. - Ще се справиш.
Адам.
Сигурно са ви казали за готвенето.
Наричайте го както искате - отвличане на вниманието, самолечение...
Само то ги караше да млъкнат.
Добре ли си?
Не виня мама, че не се досети по-рано.
Много й се струпа през последните години.
Когато татко реши,
че бащинството потиска творческите му пориви,
трябваше някак да преглътнем помията, която ни сервира.
Затова готвех.
И готвех.
Ястията бяха моят принос към историята за оцеляването на аутсайдерите.
Много е вкусно, миличък.
Освен това станах майстор готвач.
Точното количество кимион.
Тогава се нанесе Пол.
Интересно е.
Вкусно. Обожавам го.
Домът, който познавах, остана в миналото.
Затова излизах често.
Щях да уча в готварска школа наесен и това беше моят оазис
далеч от пожара, в който се превръщаше мозъкът ми.
Трябваше да се съсредоточа върху целта и да печеля време.
Колко трудно може да е да скриеш набъбващата си лудост
от безпощадната екосистема на гимназията?
Слушай! Най-после ни поканиха на един от купоните на Сара.
Не можем да го пропуснем. Ще дойдеш, нали?
Ще те взема довечера.
Коя е тази?
Сара? Любовта на живота ми.
За известно време бяха само гласове.
Да, вярно. Сара.
Нашите пак са пробно разделени, както му викат.
Вероятно ще ги изнудя да ми дадат колата.
Какво ще кажеш за купона?
Казвам ти, тази вечер ще бъде...
Адам.
Адам?
Насам.
Какво? - Внимавай. Това е като лава.
Извинявай. - Какво правиш?
Насам, Адам.
Тод.
Адам.
Трябва да излезем веднага.
Не се тревожи. Ние поемаме оттук.
Направи нещо!
Боли! Боли!
Ей, хлапе?
Искаш ли да ти предпазим задника? Разкарай се тогава.
Върви, Адам!
Успокой се, синко. Успокой се.
Просто се успокой. Кротко! Всичко е наред.
Спокойно. Овладей се.
Пуснете ме! - Дишай.
Успокой се.
Кротко. Дишай.
Нарекоха го първия ми психотичен пристъп.
Здравейте. - Тогава разбрахме какво ми е.
Шизофрения - хронично психично заболяване,
при което пациентът губи връзка с реалността.
Върви с визуални и звукови халюцинации,
параноя и делюзии.
Така се е стигнало до купона в часа по химия.
Тотално прецакване.
Не се лекува. Никога няма да бъда нормален.
Край.
Първо ме изключиха от училище.
Ще ходиш ли на купона у Сара през уикенда?
Тод беше обгорял толкова зле, че му присадиха кожа от задника.
Къде ти е усмирителната риза, изрод?
Сега ме мрази.
Стига! Влизайте в час. - Изрод!
Всички ме мразят.
После Пол скри ножовете.
Длъжен съм да го кажа.
Може би трябва да отиде на място, където ще се грижат за него.
Професионално.
Кажи ми кога да започна да троша глави, хлапе.
Дишай дълбоко. Намеренията им са добри.
Май мамчетата от квартала се готвят за маратон.
Ще погледнеш ли?
Щом се появиха, повече не си тръгнаха.
Като шайка досадни съквартиранти.
Това е Ребека.
Тя е нещо средно между Далай Лама и Коачела.
Винаги зен.
Честно казано, тя не ми пречи.
Следва Бодигарда. Прозвището казва всичко.
Темпераментен е, но лоялен.
Винаги трябва да си пазиш гърба.
И накрая Хоакин.
Той е разгоненото приятелче от тийнейджърски филм от 90-те.
Вечно е лепнат за мен и изрича на глас мислите ми.
Знам.
Множко са.
Затова дойдох. Мама води обречен кръстоносен поход в търсене на лекарство.
Като останалите заблудени майки, които срещнахме.
Виси в същите чакални, вярва на същите лекари
и тайно се моли за същото:
"Излекувайте детето."
Абилифай. Риспердал.
Клозапин. Стелазин.
Опитал съм всички лекарствени коктейли.
Някакви промени?
Не.
Да, по някаква причина майка ми не се обезкуражава.
Поне единият от нас има надежда.
ПОСТАВЕНА ВИ Е ДИАГНОЗА ШИЗОФРЕНИЯ?
НОВОТО ЛЕЧЕНИЕ НА ШИЗОФРЕНИЯ НАЙ-ПОСЛЕ Е ТУК... ТОЗАПРЕКС
Е, това е.
Цялата тъжна история.
Може да ме поемете.
Но по-добре ме зарежете.
Да си го признаем - тук съм само защото
майка ми е неумолима в упорството си.
Не искам да обезсмисля труда на живота ви,
но членувам в елитния клуб на неподатливите на лечение.
Това значи, че вероятно няма да се повтори сцената "Вината не е твоя"
от "Добрия Уил Хънтинг".
Защо не ме отхвърлите тихомълком от експерименталното лечение,
за да си спестим разочарованието?
Става ли?
ИМЕ НА ПАЦИЕНТА: АДАМ ПЕТРАЦЕЛИ
СТАТУС НА МОЛБАТА ОДОБРЕНА
Време е да тръгваш.
ТОЗАПРЕКС
Казах ти, че няма да бъда опитно зайче.
Не знам какво ще стане.
Може да се почувстваш по-добре.
Може да прекарваш повече време извън леглото.
Ето какво може да стане. - Ами ако ми опада косата?
Или ослепея? Ами ако е отровно?
Кой ще иска да те отрови?
Готови сме. - Слизам веднага.
Моля те. Имам добро предчувствие.
Не ни прецаквай.
Може ли да го взема после? - Хубаво.
Обличай се.
Трябва да отидем в Бразилия.
Тук може би ще бъде хубаво.
КАТОЛИЧЕСКО УЧИЛИЩЕ
Аз не съм католик.
Католиците просто държат на присъствието.
Приятно ми е да се запознаем, г-н Петрацели.
На мен също.
Свали ги.
Радвам се, че всички сте тук.
Единственият, който не може да те отхвърли, е Иисус, нали?
Той иска да каже,
че оценяваме готовността ви да го приемете в средата на годината.
Господ приема всички свои чеда, дори да имат затруднения.
При нас е важно...
Нека се погрижа за нея, хлапе.
Тук ще имаш неприятности. - Искаме да им дадем инструментите...
Както кажеш.
Има ли нещо? - Не.
Просто възкликнах.
Внушителна витрина.
Да. "Света Агата" е дом на най-даровитите и умните.
СЕСТРА КАТРИН М. ПИТЪРСЪН
Не само в района, но и в целия окръг.
И това не е всичко.
Моралът и духовната чистота също са от огромно значение.
Както знаете, приемът на Адам в тази утвърдена академична институция
ще бъде под условие.
Имаме същите очаквания към него, въпреки здравословните му проблеми.
Това няма да е проблем.
Нали? Адам? - Да.
Готов съм да блесна по всички показатели.
Тук пише,
че Адам е започнал експериментално лечение на заболяването си.
Да, току-що.
Как се чувствате?
Горя от ентусиазъм.
Ами...
Ще приемем Адам.
При условие, че успехът му остане в рамките на коефициент 3,5
и покрие над 90 процента от точките на годишния изпит.
Всеки месец трябва да бъдем уведомявани за прогреса на психиатричното лечение.
Няма да е проблем.
Много благодаря.
Ще бъдете дискретни, нали?
В предишното училище го тормозеха.
Така е най-добре. Не е нужно да плашим никого.
Благодаря. Адам?
Адам?
Трябва да отида до тоалетна.
Само секунда.
Хей.
Какво има?
Не виждаш ли, че ме съди?
Кой? Пол? - Да.
Загрижен е за теб. Просто не общува със същите средства като нас.
На това общуване ли му викаш?
Ще се почувстваш по-добре, когато започнеш да си пиеш лекарството.
Как смени темата само. - Чу жената.
Трябва да се концентрираш върху лечението и успеха си тук, иначе...
Иначе какво?
Няма да се дипломираш.
Няма да отидеш в кулинарна школа.
Това е последният ти шанс.
Можем да те излекуваме, скъпи.
Помниш какво каза лекарят.
Ти си човек, който се бори със заболяване.
Не значи... - Че съм самата болест.
Трудно е да го повярваш, когато се отнасят с теб така.
Няма да се бавя.
ИИСУС ТЕ ОБИЧА НЕ И АКО СИ ПЕДАЛ
Морал и духовна чистота. Друг път.
Защо не се срещнахме в тоалетната, както казах?
Не в коридора, а вътре. Не е трудно.
Остави ме на мира. Вътре сме.
Парите. - Да.
Не достигат 40. Това не е подаяние. - Ще платя след месец.
Дължиш ми 30 от миналия месец!
С теб ли е?
Не.
Знаеш ли, че тук е затворено за службата?
Енергията й е силна.
Зодия Стрелец.
Да не си ням?
Задраскай това. Скорпион е.
Не съм ням.
Просто съм нов.
Утре е първият ми ден. Не знаех, че е затворено.
Не се възбуждай.
Не си ни виждал.
Кого да съм виждал?
Нас. - Искам ги другата седмица.
Ще ти ушия пелерина! - Млъквай!
Ти си моята героиня!
Адам?
Кого заблуждаваш?
Няма да оцелееш тук.
Да.
До скоро.
Да поработим върху излъчването.
Бъди самоуверен. Като мен, а не като себе си.
Дръж прасиолита в джоба си. Ще ти вдъхне кураж.
Какво е това?
Обядът ми.
Кой носи суши в училище?
Супер! Опитва се да флиртува с теб.
По-добре е от помията тук.
Храната не е толкова зле.
При тези такси очаквах петзвездна кухня.
Да не си кулинарен сноб?
Кажи й, че имаш деликатен език.
Имам деликатен... език.
Добре.
Гледай насам! - Да.
Здравей.
Здрасти. - Да.
Малко си странен.
Не се обиждай, но да не си с увреждания?
Не!
Беше просто въпрос. Не исках да те вадя от релси.
Не съм. Имам синдром на хроничното главоболие.
Понякога се замайвам.
Ходил ли си на скенер? - Не. Защо?
Главоболието може да е симптом на няколко вида тумори.
Акустична неврома, лимфома, менингиома...
Само казвам.
Сигурен съм, че е просто главоболие.
Аз съм Мая.
Аз съм Адам.
Дойдох да те стресна, за да мълчиш,
но нещо ми подсказва, че си безобиден.
Ти да не си наркодилърът на училището?
Пред теб стои бъдещата отличничка на випуска.
Покажи малко уважение.
Защо се спотайваше в мъжката тоалетна?
Това е страничен проект.
Аз съм човекът, който може да ти свърши работа срещу заплащане.
Домашни, есета...
Значи си Бърни Мадоф на академичните измами?
Да. Само че не ме хващат.
За снежна буря ли си облечен? Навън е 25 градуса.
Зиморничав съм.
Гледай да не те хванат без униформа.
Здравейте. Ще си купите ли билети за бала?
Темата тази година е "Вълшебна нощ под Неговите звезди".
Май говори на теб.
Предпочитам да не се обвързвам с патриархални ритуали като бала.
Благодаря.
Не е зле.
Ако имаш нужда от нещо, само се обади. Знаеш за какво говоря.
Идвате ли?
Лоша идея, хлапе.
Няма да ти излезе късметът, ако имаш жълтеница и диария.
Какво ново?
Намерих си нещо като нова приятелка.
Почувствах се като победител.
Това е рядкост, когато животът ти
е ескейп стая без изход.
Пол още ходи на пръсти край мен, сякаш ще го убия, докато спи.
Сякаш психичното заболяване автоматично те прави Джефри Дамър.
Какво е това?
Един прибор по-малко за миене.
Реших да опитаме.
Не знам кое е по-странно -
да виждаш несъществуващи неща
или да седиш срещу възрастен мъж, който се бои от теб.
Е, Адам?
Научи ли нещо ново днес?
Това е негов проблем, не мой.
Научих, че "Света Агата" е кръстено на жена,
която отблъснала някакъв мъж
и за наказание й отрязали гърдите.
Мисля, че Пол питаше за часовете.
Мина добре.
Няма много за разказване.
Дай им време. Училището е добро.
Хубаво.
Адам.
Съсипваш живота на майка си, Адам. Не си синът, когото е искала.
Затова баща ти ви напусна. Знаеше, че нещо не е наред с теб.
Скоро всички в новото училище ще научат истината.
Тогава ще се отърват от теб.
Ще изчезнеш.
Като едно нищо.
Един глас ме навестява.
Сякаш сънувам кошмар, но съм буден.
Опитвам се да затворя очи
и да освободя ума си, както ми казахте.
Но...
Не се получава.
Гордея се с теб. - Благодаря.
Още твърдя, че лекарството не действа.
Гордея се с теб.
Но тайно се надявах, да ме опровергаете.
Добре.
Много добре, Марлийн.
Адам тази оценка е ниска. Трябва да я поправим.
Не се провалям нарочно.
Знам, но не бива да те изключват на втората седмица.
Решава се животът ти. - Знам.
Но ти не си в главата ми.
Искам да сме от един отбор.
Намери центъра си. Дишай.
Добре. От един отбор.
Може би Пол ще помогне. Бива го с числата.
Не.
Твърдо отказвам. - Помисли си.
Хубаво.
Ще си намеря учител.
ДЖЕСИКА РИЙД ИМА ЛИ ХРАНИТЕЛНО РАЗСТРОЙСТВО?
Здрасти. - Защо си написа името на бележката?
Гледах те в очите, когато ми я подаде.
Децата тук имат дар слово, а?
Не се подвеждай по оценките.
Всичко, което трябва да знаеш за "Света Агата", е тук.
Значи това е тайното подземие? - И ще си остане такова.
Ако ще работим заедно,
не подавай бележки пред сестра Катрин.
Работата е там, че нямам нужда от Мадоф.
Трябва ми учител.
Не се занимавам със слугинска работа. Иди в ученическия център.
Онова хлапе ти дължеше пари, нали?
Ще се изненадаш колко богати задници
не си плащат за услугите.
Ще продължиш ли да гониш богати задници, или искаш пари?
Мама е готова да плати за частен учител и държи да си оправя успеха.
Двеста на седмица, три урока.
В работни дни и един уикенд на месец.
Боже!
Сериозно ли? - Струва си.
Стотачка на седмица? - Двеста.
Сто и петдесет. - Двеста е крайна цена.
Спечелих наградата "Нютън" за млади гении
от Националното почетно общество,
имам стипендия за "Света Агата"
и съм президент на ученическия съвет
от първи курс.
Капитан съм на няколко клуба.
Клуба за годишника, научния клуб, клуба по френски и Модел на ООН.
Но това е за забавление.
Основната ми цел е да уча.
Приета съм в "Дюк" от есента.
Това е...
Това е впечатляващо, Мая.
Картата Любовниците. Любов, съюз, взаимно привличане.
Аз правя всичко докрай.
Средните положения не ме устройват.
Ще направя всичко по силите си синът ви да не изостане.
Бива си я. - И още как.
Работите ли с възрастни?
Много съм впечатлена, Мая.
Но 200 долара са много. Ще приемете ли 75?
Да. Дадено. - Сериозно?
Отлично!
Разигра страхотен спектакъл.
Аз съм основоположница на спектаклите.
Тук е много тихо. Всичко се чува.
Абсолютно.
Какви са тези готварски книги, Джулия Чайлд?
Обучавам се за готвач. Нещо такова.
Обучаваш ли се, или не?
Да.
Това е страстта ти. - Да.
Не се среща всеки ден. - Така е.
"Енциклопедия на канелата" от Алиша Тела.
Може да прави нереални неща с канелата.
Какво?
Изненадана ли си, че съм по-голям зубър от теб?
Говориш с капитана на клуба по роботика.
Мога да приготвя последното ястие, сервирано на "Титаник".
Така ли ще играем? Добре.
За научния панаир в осми клас направих копие на Марсохода.
От кутии от сода.
За 16-ия си рожден ден бях на семинар за сиренето в Орегон.
Миналото лято спечелих конкурса за таланти на "Гугъл".
Кой избра проекта ми? Нийл Деграс Тайсън.
Не.
Да те видя сега.
Нямам какво да кажа.
Какво? Не гледай мен. Гледай нея.
Имаш ли проблем да ме гледаш в очите?
Винаги ли казваш каквото ти хрумне?
Може да имам дегенеративно заболяване на очите.
Трябва да говорим каквото мислим или да мълчим.
Безмилостна откровеност.
Това е полезно.
Това е нова рецепта, която пробвам.
Да не я усвои в "Хогуъртс за домашни сирена"?
Просто опитай. - Ще понесеш ли истината?
Сега ще разберем.
Точно така. Вече си на петярдовата линия.
Финт и той бележи!
Какво става?
Казах ти да не пиеш хапчетата. - Вкусно е. Много вкусно.
Да. Знам. - Някак...
...земно.
С аромат на пушено.
От сиренето фонтина. - Майчице.
Тайното ми оръжие. - Чуваш ли ме?
Формулата за лице на кръг.
А е равно на...
...пи по ер.
На квадрат.
Видя ли? Знам го.
Сигурна съм.
Здравейте. Късно е.
Как дойде, Мая? Не виждам кола.
Хванах автобуса.
Ще те закарам до вкъщи.
Не е нужно. Ще хвана последния автобус.
По това време? Няма начин. Чакам те долу.
Тук е. Благодаря, че ме докарахте.
До понеделник. - До понеделник.
Знам, че "изцеление" е опасна дума за такива като мен,
затова няма да твърдя, че се случва.
Хей! Не!
Недей! Адам, помисли си! Недей!
Шибан...
Никога не съм се чувствал толкова нормален.
Нямам диария или други мъчителни странични ефекти.
Само мускулни спазми. Нищо особено.
Всичко е наред.
Дано да се задържи.
Яйца по бенедиктински с печен бекон.
Какво ще кажеш?
Добро утро и на теб.
В соса холандез има лют червен пипер. Кажи ми какво мислиш.
Какво? - Нищо.
В настроение си. - "В настроение"?
Щастлив.
Отива ти.
Чувствам се добре.
Опитай, хайде. - Добре.
Много е вкусно! - Наистина ли?
Той се завърна!
Добре.
Завърнах се.
Защо ти е топлеща подложка? Пол има хемороиди?
Възпалена простата? О, боже!
Наистина съм загрижен. - Ужасен си.
Не съм. Грижа ме е за гръбнака му.
Купих я за теб.
Може да помогне с мускулните спазми.
Това е страшно вкусно!
Говорила си с психиатъра ми?
От време на време. Така се разбрахме.
Не знаех, че получаваш доклади.
Аз съм ти майка. Работата ми е да ти помагам.
Здравейте.
Ехо?
В името на Отца и Сина, и Светия дух, амин.
Твой ред е.
Съжалявам, за първи път ми е. Не вярвам в Бог.
Не трябваше да го казвам.
Не мисли прекалено.
Тук няма правила. Времето е твое.
Хората наистина ли постоянно разказват как мастурбират?
Всички в това училище са между 13 и 18-годишни. Как мислиш?
Срамна работа. - Стига да не го правят тук.
Йоаново Евангелие 1:9.
"Ако изповядваме греховете си, Той е верен и праведен
да ни прости греховете, и да ни очисти от всяка неправда."
Сериозно? Така ли ги зарибяваш?
Обикновено се получава.
Ами ако просто си стоя?
Тогава потърси отговор в душата си, а аз ще се насладя на тишината.
Всичко ли ще остане между нас? - И Господ.
Но ти не вярваш в Него, така че сме само ние.
Ходя на психиатър.
Очевидно тя казва всичко на майка ми.
И това те измъчва? - Да.
Не искаш майка ти да ти чете дневника, нали?
Прав си. Извратено е.
Не мисля, че трябва
да усещам как някой постоянно бди над мен.
Трябва сам да живея живота си, нали?
Това е разумно изискване.
Трябва да имаш свобода, за да станеш човека, който искаш да бъдеш.
Точно така.
Благодаря. - За нищо.
Приятно е да те слушат, без да те наблюдават.
Приятно е да те чуват. - Да.
Опрощавам греховете ти
в името на Отца и Сина, и Светия дух.
Нищо не съм изповядал. - Трай си.
Признавам, че бях готов да вляза тук и да се развилнея,
защото казвате на майка ми всичко, за което говорим тук.
Но тогава се случи нещо невероятно.
За първи път от много време
се събудих сутринта в пълна тишина.
Без шепот.
Без препирня.
Без видения.
Просто чиста, прекрасна тишина.
Удивително е какво мога да постигна,
когато освободя пространство в мозъка си.
Доволен си от услугите ми?
Да! Как мислиш? Това е "отличен". Благодаря ти.
Не спи на лаврите си.
Няма да има поправителен, ако се издъниш.
Затова мисля, че трябва да излезем заедно.
Да излезем?
За да учим.
Можехме да учим в библиотеката.
Там не сервират фритата с омар.
Много си чалнат.
Когато те срещнах, си казах:
"Може би е смотан и асоциален".
Но има нещо друго.
Благодаря.
Не знам как да отговоря.
Аз съм си аз. - Ще разбия кода, Петрацели.
Нека те питам нещо.
Защо отличничката на випуска рискува всичко за "страничен проект"?
Обичам да помагам на хората.
Може аз да разбия твоя код.
Разкажи ми за ресторанта, където отиваме.
На практика за мен
това е кухнята-мечта.
От години изучавам менюто.
Никой не е толкова изобретателен.
Искам да работя на такова място.
Може би дори да го притежавам. - Когато започнеш да печелиш от сирене.
Смееш се, но семинарът беше духовно преживяване.
А кухнята е моето място.
Когато готвя, всичко изчезва.
И...
И ставам такъв, какъвто искам да бъда.
Владея положението.
Уважавам това.
Трябва да решиш какъв искаш да бъдеш.
Животът е кратък.
Взех колата на нашите за тази вечер.
Може да отидем навсякъде.
Опитвам се... - Я виж.
Я виж кой е тук. - Стига.
Чувствам се като глупачка. - Защо?
Подигравах ти се, а сега не знам.
Твоето сирене е по-хубаво от това в ресторанта.
Наистина ли? - Вижте!
Това е щуро. - Усмирителната риза.
Това е добра атестация за теб. - Адам! Адам!
Хайде. Познаваш ни.
Не го закачай.
О, да!
Уцелих го!
Виж му лицето.
Трябва да се извиниш, задник! - Неудачник.
На кого викаш "задник"?
Санитарката ти е секси, откачалко.
По-добре не се мотай с този психопат.
Не ме пипай! - Кротко, маце.
Я ми ела! - Стига!
Престанете! Остави го.
Нещастници!
Какво... - Спокойно.
Кои бяха тези? - Не знам.
Съжалявам за това.
Ще ми кажеш ли какво стана?
Няма нищо за казване.
Мислех си...
Не е ли странно, че напусна училище
в средата на последния курс
и отиде в католическо училище в друг район?
Да.
Стана сбиване.
Сбих се с едно от тези момчета.
Сбил си се? - Да. Беше ужасно.
Опитвам се да го забравя.
Само това ли ще кажеш?
Не им позволявайте да ви отведат.
Искам да остана тук. Искам да остана на повърхността.
Не им позволявайте да ви отведат.
Няма да тръгна. Няма.
Не им позволявайте да ви отведат. Не е хубаво.
Недейте! Недейте!
Благодаря, че подрани веднъж.
Тед, в кабинета ми веднага.
Мая, ти остани тук.
Откога продължава това?
Сестро Катрин, съжалявам.
Откога?
От два месеца. Не много.
Трябва да си поговорим обстойно за бъдещето ти.
Всички да гледат към дъската, моля.
Щатският изпит е след две седмици.
Ето темата на есето.
"Припомнете си момент, когато сте се провалили.
Как ви се отрази
и какво научихте от преживяването?"
Знаете, че не е позволено да задрасквате и подчертавате.
Започнете да мислите за това какво ще напишете.
Добре. Ще се видим утре.
Хей!
Здравей. - Привет.
Ще се видим ли довечера?
Аз имам...
Имам среща на клуба.
Ще ти пиша по-късно. - Добре.
Ела гладна!
Тя не дойде.
Сега халюцинациите ми ги няма
и всичко е толкова тихо.
Твърде тихо.
В името на Отца и Сина, и Светия дух. Амин.
Аз съм. - Здравей.
Нуждая се от съвет.
Духовно напътствие?
Не съвсем. За момиче.
Добре.
Излизахме известно време и всичко вървеше добре,
но тя изведнъж спря да ми говори.
Хлапетата му викат "призрачен хлад". - Все тая.
Тревожа се, че е научила разни неща за мен.
Като за психиатъра, който споменах.
Не е най-привлекателното нещо на света.
Какво мислиш? - Опита ли да се помолиш?
Не. Не се засягай, но ми трябва истински съвет.
Тимотей 1:7.
"Защото Бог ни е дал дух не на страх,
а на сила, любов и себевладение".
Сещаш ли се за нещо друго?
Не знам подробности за живота ти, но изглеждаш свестен.
Падаш си малко нервак. - "Нервак"?
Да, нервак.
Колкото повече остаряваме, толкова по-трудно е да запазим разсъдъка си.
Нужна е много работа.
Може би това те прави по-зрял от другите.
Чувал съм, че момичетата харесват това.
Предлагаш да я питам направо? Да й кажа ли какво чувствам?
Ти го каза, не аз.
Не се обвързваш с нищо. Благодаря.
Върви си с мир.
Извинете, търся Мая.
Тук не живее никаква Мая.
Сигурна ли сте?
Напълно.
Познавате ли Мая Арнас?
Познавам един Арнас. Поправя покрива. Мануел Арнас.
Наред ли е всичко? - Да.
Знаете ли къде живее?
Идвам.
Какво да направя за вас?
Търся Мая. - Добре.
Аз съм Адам.
Трябваше да учим заедно. Тя тук ли е?
Ще работи още половин час.
Може да я почакаш вътре. - Няма нужда. Благодаря ви.
Заповядай. Не се стеснявай. - Добре.
Да не си от клубовете? Изгубих им бройката.
Съжалявам за бъркотията. - Недейте.
От месеци съм с патерици. Това са Рики и Дани.
Момчета, това е...
Адам. - Кажете "здрасти".
Здравейте. - Здравей.
Не се тревожи. Срамежливи са.
За разлика от сестра си, както знаеш. - Да.
Нещо за пиене? Или за ядене?
Няма нужда.
Сигурен ли си? Има полуфабрикати
и замразена храна.
Няма нужда. Благодаря.
Ние искаме замразена храна!
Проговориха.
По дяволите.
Аз ще ги приготвя. - Сигурен ли си?
Да. Няма проблем. - Благодаря.
По две минути. Провери какво пише.
"Покриви Арнас". Госпожо Дженкинс.
ПРОСРОЧЕНА
Пак ли имате проблем с улуците? Още съм в болнични, така че...
Ще ви препоръчам Галоуей. Чудесен човек.
Бил ще се погрижи за вас.
Тайната е да мариноваш пилето за аромат.
Добре. - Зехтин, чесън, сол и пипер.
И съвсем малко масло отгоре.
Това ли е всичко? - Да.
Здравей. - Мога да изям всичко.
Заповядайте. - Погледни!
Благодаря, Адам.
Няма проблем. - Влизай.
Виж какъв сос направи приятелят ти.
Здравей.
Страхотно.
Какво правиш тук, Адам?
Трябваше да учим заедно, помниш ли?
Вярно.
Невероятно е. - Харесва ли ви?
Човек не знае какво има в хладилника.
Напада те!
Как стана толкова добър в кухнята? - Готвя, откакто се помня.
Надявам се да имам свой ресторант.
Не трябва ли да завършиш?
Да. Кулинарна школа.
Вярно.
Човек работи цял живот.
Поне да прави нещо, което обича, нали?
Все го казвам на Мая.
Тя ще бъде първата Арнас с диплома.
Майка й щеше да се гордее. И тя беше умна жена.
Татко. - Какво?
Нека се похваля с дъщеря си.
Един ден момичето ми ще ме вози с порше.
Повтаря го от десетгодишна. - Извинете.
Защо го направи? - Не исках да те разстройвам.
Ходих в другата къща. Жената ме прати тук.
И реши да се настаниш удобно и да сготвиш?
Мислех, че ще им хареса.
Затова ли го направи, или защото ни съжаляваш?
Не бих... Не. Не те съжалявам.
Доволен ли си?
Браво. Намери малката къща в гадния квартал,
за да сготвиш на бедняците. Същински светец.
Съжалявам.
Сестра Катрин ме хвана.
Страничният проект отиде на кино, а от теб не печеля достатъчно.
Ресторантът ми плаща под масата.
Няма проблем.
Семейството разчита на мен.
Дадоха ми втори шанс само защото
съм отличничка на випуска.
Не знаеш колко се трудих, за да го постигна.
Не мога да го изгубя.
Не.
Нищо няма да изгубиш.
Ти си като робот.
Неподвластна на човешки грешки.
А аз съм свободен, така че...
Ще се виждаме, когато решиш.
Знаеш, че има и други частни учители.
Не и като теб.
Харесва ми да знам, че ще те виждам три пъти седмично.
"Кратка история на времето". "Бледосиня точка".
Това ли е любимият ти филм?
Самодоволство ли долавям в гласа ти?
Съвсем не.
Всъщност много го харесвам.
Класически е. Знаеш го. - Кинематографичен шедьовър.
Благодаря, че сготви.
За нищо.
ЗАКУСВАЛНЯ
Не забравяй да сметнеш синусоидното съотношение.
Разбра ли?
Иначе
изглежда добре.
Отлично.
Пази се. Ще превзема академичния ти трон.
Никога.
Но имам изненада за теб. Напоследък се справяш страхотно.
Благодари на татко.
Поправи покрива през зимата и е близък със собственика.
Божичко.
Това да не е МАК МХ90?
Не знам.
Този грил е върхът!
Не знам за теб, но аз съм много гладна.
Не следваш ли рецепта?
Всички мислят, че готвенето е следване на инструкции,
но е точно обратното.
Сетивата ще ти подскажат от какво има нужда.
Трябва да говорим за изпитите другата седмица.
Защо всички са обсебени от тях? Много ли са трудни?
Не са толкова трудни,
колкото осигуряват финансиране на училището.
Най-добрите есета се четат на дипломирането.
Децата от "Света Агата" живеят за това.
Мислех си,
че може да пишеш за случката от старото ти училище.
Ако я смяташ за провал.
Виждам какво правиш. - Какво?
Търсиш отговори.
Аз ли се ровя за отговори?
Ти цъфна у нас. Дебнеш ме.
Нима? - Да.
Май си права.
Добре, добре.
Добре.
Предполагам, че в началото...
Опитвам се да не го възприемам като провал, но не е лесно.
След сбиването
хората ме гледаха с други очи.
Сякаш се бояха от мен.
Каквото и да правех, не можех да ги накарам да ме видят
като предишния човек.
Позволих да се случи.
Станах страничен наблюдател на живота си.
Това беше истинският провал.
Хей.
Май намерихме есето ти.
Какво?
Вкусно е. Много вкусно.
Какво стана с безкомпромисната честност?
Съжалявам. Знам, че се постара.
Какво му е?
Добавил си твърде много люто.
На мен ми харесва.
Всички вещи трябва да са под чина.
Да не се виждат. Без изключения.
Трябва да виждам само
листа с въпросите, молив номер две, калкулатор и брошура.
ГОДИШЕН ИЗПИТ
Нищо друго не трябва да се вижда.
Имате 60 минути за математическия раздел
и 90 минути за есето.
Започвайте.
Не си ли гладен?
Не, аз...
Това е любимото ти.
Да. - Пол го донесе от "Винс".
Благодаря, Пол. - Няма защо.
Трябва да обсъдим нещо с теб.
Искам да знаеш, че всичко ще бъде наред.
Чу ли?
Да не е умрял някой?
Никой не умира.
Всички са добре. Всички са живи.
Бременна съм.
Ще имаме бебе.
Човешко бебе?
Надявам се!
Не сме го планирали.
И ние се опитваме да свикнем с мисълта.
Адам?
Адам. - Добре ли си?
Да.
Честито.
Добре. Аз отивам в кабинета,
за да се подготвя за утре.
Ако някой има нужда от мен...
Адам. Погледни ме.
Обещавам, нищо няма да се промени.
Какво говориш?
Всичко ще се промени.
Не и между теб и мен.
Знам, че моментът не е подходящ.
И аз съм уплашена, повярвай ми, но също и...
Четох брошурата, която ми дадохте,
за страничните ефекти на лекарството.
Обезводняване, потене, затруднено уриниране,
проблеми със зрението, скованост,
загуба на вкус и слух, тремори.
И любимият ми страничен ефект -
анално течение.
Може да отметнете повечето от списъка.
Не мога да готвя, защото губя усещане за вкус.
Не мога да пикая в права линия, защото ръката ми се тресе.
Но се кълна,
ако нещо изтече от задника ми, моля ви, убийте ме.
Добро утро.
Приятен ден. - На теб също.
Обичам те.
Приятен ден, скъпи.
Приятен ден.
Някой трябва да го държи под око.
Добро утро.
Добро утро, шефе.
Липсваше ни.
Започваме от пети раздел.
Пети. - Страница 403.
На нея съм. - Виждаш ли?
Да. - Добре.
Така.
"Ъгли в координатна система.
Ъгли, образувани от въртящ се лъч или половин линия.
Начална страна, изходна позиция на лъча.
Крайна позиция на ротацията." Схвана ли?
Адам.
Реши, че ще се отървеш от мен.
Усещаш ли това?
Още съм тук.
Не го знаеш. Усещам.
Не се съпротивлявай.
Адам.
Адам!
Трябва да се прибереш у дома.
Какво мислиш, Адам?
Съжалявам. Не ми е добре.
Хей, Адам? Какво има?
Какво ти казах? Махай се оттук!
Трябва да вървя. Ще ме отведат.
Къде ще те отведат? - Не мога да пазя и нея.
Адам. - Спри!
Остави ме. Не ме следвай.
Адам.
Насам.
Здравей.
Адам.
Погледни насам. - Точно така.
Истинско е.
Добро момче.
Тя никога не те е искала.
Не те обича.
Той те мрази.
Това е детето, което винаги е искала.
То ще поправи най-голямата й грешка.
Теб.
Наред ли е всичко?
Наблюдаваше ли ме? - Не.
Вървях към спалнята.
Наред ли е всичко?
Сестра Катрин се обади.
Изрази тревога за поведението ти тази седмица.
Детето на майка ми не те прави мой баща.
Никъде няма да ходя, Адам.
Очевидно.
Когато бях първи курс,
в нашето училище имаше едно малко момиче,
което се разболя от рак на костите.
Беше част от фондацията "Пожелай си" и преди да умре,
докараха някаква момчешка група в училище,
за да обядва с нея, защото това си беше пожелала.
Беше много трогателно.
Хората го обсъждаха седмици наред.
Накара ме да се замисля.
Когато си дете, болно от рак,
хората се тълпят да ти помагат.
Готови са да изпълнят всяко твое желание, преди да умреш.
Но когато имаш шизофрения,
всички копнеят да те превърнат в нечий чужд проблем.
Затова свършваме на улицата и пищим в нищото,
очаквайки смъртта.
Никой не изпълнява нашите желания.
Здравей.
Извинявай за онзи ден.
Не се чувствах добре.
Съжалявам.
Сигурен ли си, че е само главоболие?
Тревожа се за теб.
Добре съм.
Нека ти се реванширам.
Моля те.
Не ми позволява да изляза.
Няма начин.
Има.
Не си! - Направих го.
ЦЕЛУНИ МЕ
Тези неща обикновено не ме впечатляват,
но това е много находчиво.
Благодаря.
Ще ми отделите ли пет минути?
И двамата знаем, че тази част от филма
кара мацките да се разтапят.
Действай.
Не бързай.
Никой не те гони.
Това не е редно.
Адам.
Насам. - Адам. Адам. Адам.
Адам.
- Адам.
Лоша работа.
Най-после!
Какво става с теб? - Нищо. Добре съм.
Не си добре.
Сякаш не си на тази планета през повечето време.
Можеш да й се довериш, Адам.
Права си. Има нещо.
Покажи й кой си. Разкажи й за нас.
Не го прави.
У дома напоследък се случиха разни неща.
Чувствам се много самотен.
Съжалявам.
С теб не се чувствам така.
О, да.
Затова...
...исках...
Исках да те поканя на бала.
Знам, че е патриархална традиция.
Ще дойдеш ли?
Само ако кажеш на всички, че аз съм те поканила.
Дадено. - Добре.
Мама ми каза нещо, когато пак започна да ходи по срещи.
Губиш тайните си, когато допуснеш хората близо до себе си.
Може да бъде болезнено
да позволиш на някого да открие всички тъмни места в теб.
Но на това трябва да се надяваш,
защото е началото на всичко.
Но да позволя на Мая да ме обича какъвто съм,
е все едно да я заразя с някаква болест.
Не заслужава да я обича човек,
който не вижда света какъвто е.
Нали?
Искам да запазя тайните си, докато още ги имам.
Ще ми обясниш ли?
Какво искаш да ти кажа?
Искам да ми кажеш, че не си спрял да си пиеш лекарствата.
Не мога да го кажа.
Имаш ли представа какъв е залогът в това училище?
При твоите медицински разходи?
Ами аз?
Ами моите нужди?
Какво говориш? Всичко е за теб.
Всичко, през цялото време. Правя го за теб.
Книгите, статиите,
висенето до сутринта, за да чета форуми.
Да не мислиш, че само ти минаваш през това?
Така ли пише в майчинските книги?
Мили боже!
Не си единственият човек в къщата, който е засегнат от болестта.
Да не мислиш, че исках такъв живот за теб?
Или за себе си?
Добре.
Съжалявам, че преча на теб, на Пол, на бебето
и на съвършения живот,
който не включва луд доведен син, който чува гласове!
Спри. Адам.
Адам. Спри.
Чуй ме.
Знам, че сигурно си уплашен и се чувстваш самотен.
Иска ми се да бях до теб във всичко.
Да мога да поема бремето ти, но не мога.
Опитвам се. Наистина се опитвам.
Бих направила всичко за теб. Кажи ми какво да направя.
Кажи ми как да ти помогна.
Нищо не можеш да направиш.
От хапчетата ми се иска да умра.
Не виждам. Не мога да мисля. И не мога да готвя.
Какъв е смисълът, ако не мога да готвя?
Защо не ми каза за това? Борим се заедно.
От един отбор сме, забрави ли?
Не сме от един отбор.
Не сме, откакто Пол се нанесе.
Не мога да му го причиня. - Разбирам.
Изслушай ме. Трябва да направим нещо.
Знам, Пол. - Въпрос на време е.
Правя каквото мога. - Виждаш ли го?
Виждаш ли какво става? - Разбира се. Всичко виждам.
Аз съм му майка. - Опитвам се да избегна бедствие.
Няма да пием хапчета, чу ли? - Не ти трябват.
Ще го изгоним! - Майната им!
Добре.
Ти си страхотен. Вярваме в теб.
Няма да им позволим да ни изгонят!
Къщата е наша! - Леглото е удобно.
ОТНОСНО: АДАМ ПЕТРАЦЕЛИ СКЪПА СЕСТРО КАТРИН...
Извинявай. Стресна ме.
Ти си боклук.
Какво?
Ще изхвърлиш ли боклука?
Разбира се.
Знаете ли...
Вече чаках с нетърпение нашия момент в стил "Добрия Уил Хънтинг".
Когато отговорите на въпросите, предайте ги напред
и отворете учебника на глава 18.
Адам Петрацели да се яви в кабинета на директора.
Адам, моля те, седни.
Какво става? - Спокойно.
До мен достигна информация, че не си вземаш лекарствата.
Да.
Чувствах се по-зле.
Още в началото казах,
че има условия за приемането ти в "Света Агата".
Не можем да поемаме рискове.
Какво значи това?
Боят се, че ще посегнеш на другите ученици.
Гоните ли ме?
Отстранен си. - Временно.
Докато намерим изход.
Остани до края на деня, за да няма сцени.
Ти си бил.
Видях те да й пишеш имейл. Искаш да ме отпратят.
Трябва да се успокоиш. - Никой не иска да те отпраща.
Той иска. Той е лъжец.
Беше последният ми шанс.
Сигурно няма да имам друг.
Помниш ли, мамо?
АДАМ Е ШИЗОФРЕНИК
ГЛАСОВЕ! ОТКАЧАЛКА
АДАМ ПЕТРАЦЕЛИ ГЛАСОВЕ!
ПАЗЕТЕ СЕ ОПАСЕН!
Изненадан ли си?
Какво? Защо?
Приятно е поне веднъж да имам конкуренция.
За какво говориш? - Ела с мен.
РЕЗУЛТАТИ ОТ ИЗПИТА
ПОБЕДИТЕЛИ АДАМ ПЕТРАЦЕЛИ
Гордея се с теб.
БАЛ "ЗВЕЗДНА НОЩ"
Не трябва ли да си в час?
Не ми се ходи.
Искаш ли да поговорим?
Проблемът ми няма решение, отче.
Пробвай.
Какъв е смисълът от всичко това?
От изповедта?
Мислиш, че болката на хората вади на показ най-доброто у тях.
Страхотна философия.
"Онзи, който крие греховете си, не просперира.
А този, който се отрече от тях..."
Супер.
Отговор от курабийка с късметче.
Имаш ли списък с такива?
Може би.
Двусмислиците
не те правят проницателен.
Правят те лъжец.
Ето ти нещо проникновено. - Проникновено.
Защо не се самоубиеш?
Какво?
Попитах защо не спреш? Вземи си почивен ден. Остави се на мира.
Не каза това.
Пълни глупости. - Не говори така на майка си.
Благодаря за съвета.
Как ще ходиш на бала? Отстранен си.
Това е лудост!
Да седнем, става ли?
В капан си.
В капан съм. Така се започва.
Така действат те. - Така действате.
Първо - хапчета.
От тях се влошавам и ги спирам.
Тогава Пол те убеждава да ме пратиш някъде.
Защото нищо не помага!
Нищо друго не помага!
Нищо не е трябвало да помогне.
Не е трябвало да помогне. Такъв е бил планът.
Бях прав през цялото време. - Не е план.
Не сме го планирали, Адам. - Млъкни, Пол!
Отрови мозъка ми!
Хей. - Ти го знаеш, мамо.
Не виждаш ли? - Адам.
Виждаш ли, мамо? - Хайде, ела.
Чуй ме.
Слушай гласа ми.
Само моят глас е от значение сега.
Казвам ти, че ти си целият ми свят.
Адам.
Я стига. Не виждаш ли, че всичко е номер, за да те баламосат?
Адам.
Махай се, преди да е станало късно.
Адам.
Не ти вярвам.
Адам, Адам, Адам.
Какво правиш?
Не...
Моля те.
Наистина ли ще отидеш неподготвен на бала?
Точно така.
Иначе как ще оцелееш?
Изпий всички хапчета.
Направи го. Направи го.
Какво ме зяпаш?
Мислех, че не обичаш танците.
Аз правя всичко докрай.
Очевидно.
Ще се постарая да не ти пробивам зърното.
Защо се потиш? Да не си тичал дотук?
Да? Не? - Не, не, не.
Просто е много горещо. Искаш ли това?
Да. - Добре.
Сигурен ли си, че си добре?
Да. Искаш ли да влезем?
Добре.
Светлината е ярка.
Ще вървим ли? - Да.
Искаш ли пунш?
Съжалявам.
Извинете, господин Петрацели.
Какво в думата "отстранен" не ти е ясно?
На теб говоря, младежо!
Къде отиваш?
Господин Петрацели! - Адам.
Да танцуваме. Хайде. - Добре.
Адам?
- Извинявай.
Не може да бягаш от мен.
Трябва да си вървиш веднага. - Какво има?
Вече го обсъдихме.
Не бива да идваш тук.
Ще си тръгнеш още сега.
Отстранен си.
Мили боже! Адам!
Адам!
Божичко! Съжалявам.
Адам!
Остани с нас.
Адам, погледни ме! Погледни ме! Отвори очи. Зениците са разширени.
Всичко е наред. В безопасност си. Адам. Адам.
Спокойно. Добре си. - Дишай. Дишай.
Здравей.
Какво става? Къде е Мая?
Добре ли е?
Тревожи се за теб.
Всички се тревожим.
Тя знае ли?
Казах й, скъпи.
Не, не, не.
Не.
Какво е това?
Адам... - Какво става?
За твое добро е. - Млъквай, Пол.
Временно е. - Къде съм?
Беше разстроен.
Не искахме да се нараниш.
Кога мога да се прибера?
Първо трябва да се оправиш.
Ти искаше да ме тикнеш тук,
за да ме оправят професионалистите.
Не исках да кажа това.
Здравей.
Ще я помолите ли да си върви?
Адам.
Готов съм, шефе.
Само кажи. - Стига!
Не мърдай.
Чуй ме, Адам.
Тя ще те приеме какъвто си.
Всички да млъкнат!
Това е.
Това означава да допуснеш някого
до най-тъмните кътчета в себе си.
Млъкни!
Това е началото на всичко. Забрави ли?
Млъкни! Млъкни!
Доволна ли си?
Ето какъв съм.
Това е голямата ми тайна.
Не си такъв.
Напротив!
Аз съм луд и опасен.
И съм...
Искам да си вървиш.
Не.
Приличам ли на човек, който се нуждае от частен учител?
Намери друг начин да плащаш сметките.
Накарайте я да си върви!
Всички вън! - Добре.
Не ме докосвай.
Това е серокуел.
Пробвал съм го.
Добро утро.
Виждате го, нали?
Да, истински е.
Групов сеанс след четири минути.
Добре.
Какво правиш тук?
Отивам на дипломирането. Исках да проверя как си.
Имал съм по-добри дни.
Позволено ли ти е да общуваш с такъв като мен?
Знаеш, че ме изключиха.
Аз служа само на Бог.
Ще Му кажеш ли да преосмисли плана Си?
Защото аз изтеглих късата клечка.
Ще му звънна.
Може ли да седна?
Давай.
Шегата настрана. Исках да обсъдим за въпроса, който ми зададе.
За смисъла на изповедта. - Добре.
Понякога децата искат да разберат какво означава всичко.
Обикновено цитирам Библията, за да открият свой смисъл.
Много добре знам.
Но понякога искат повече.
Когато признаеш греховете си,
си позволяваш да признаеш, че не си идеален.
Да не мислиш, че не го знаем? - Всички сме грешни.
Но щом признаем това,
си даваме шанс и кураж да се изправим срещу грешките.
Затова се изповядваме.
Съжалявам, че не ти го казах, преди да се случи всичко.
Не знаех с какво се бориш.
Да.
Ще се помолиш ли с мен? - Дори ако не вярвам в Бог?
Тогава аз ще се помоля, а ти си помисли
какъв човек искаш да бъдеш.
Трябва да вярваш поне в себе си.
Отче, който си в небесата,
бди над Адам по пътя на лечението.
Здравей. - Ще чакам долу.
Добре.
Казаха, че не ядеш много
и реших да донеса нещо топло.
Накараха ме да махна шишчетата. В магазина изглеждаше по-добре.
Не, благодаря.
Как я караш?
Как изглеждам?
Това е временно.
Нямам диплома.
Няма да уча в школата.
Всичко свърши.
Сега това е животът ми.
Не е вярно.
Казваше, че трябва да се виждам като човек, който се бори със заболяване,
а не като самата болест.
Я ме виж сега.
Гледам те.
Виждам сина,
когото обичам повече от всичко.
Искаш ли да хапнем долу?
Не, но благодаря.
До скоро.
Добре.
Скъпа сестро Катрин,
срещнах Адам преди повече от година.
Нямам опит с деца,
но Адам ме научи, че да си родител значи
да се превърнеш в това, от което имат нужда децата.
Докладвахме за всяка стъпка от лечението.
Не защото бяхме длъжни,
а защото е в интерес на Адам възрастните в живота му
да бъдат информирани.
Заплахата да го изключите е грозна и ние няма да оставим нещата така.
Сега трябва да защитя сина си от тесногръди хора,
водени от страха.
Вярвам, че ще вземете решение,
което отразява морала и духовната чистота,
които са в основите на "Света Агата".
Пол. Пол.
Извинявай.
Всичко е наред.
Спокойно.
Знам, че не си искал това.
Никъде няма да ходя.
Не се опитвам да заменя баща ти.
Знам.
Той бездруго е задник.
Трябва да ме заведете някъде.
Какво? Къде?
Няма лек. Може един ден да има,
но сега трябва да си изясня нещата по свой начин.
Няма да стане тук.
Моля те, мамо. Бъди с мен.
Един отбор, нали?
Добре.
Дадено.
Ще се разпиша да го пуснат.
Добре.
- Благодаря.
"Тогава времето спря.
Този миг обобщи цяла глава от ранната ми младост.
Докато стоях там и краката ми докосваха студените води на езерото,
знаех, че няма връщане назад."
Благодаря.
Да аплодираме отново финалистите от годишния изпит.
Без повече предисловия ви представям
випуск 2020 година на "Света Агата".
Джордан Адлър.
Честито.
Лиса Алистър.
Моника Аткинсън.
Мили боже.
Какво правиш?
Дипломирам се.
Благодаря.
Съжалявам, но по график трябваше да бъде прочетено още едно есе.
Това беше смел ход.
Адам.
Те знаят.
Нищо няма да им кажеш.
Добре.
Нищо.
Адам.
Не.
Здравейте.
Аз съм Адам.
Тук съм, защото... - Недей.
...имам нужда от диплома.
Без нея... - Моля те.
...не мога да бъда такъв, какъвто искам да бъда.
Млъкни! - Не го прави!
Недей! - Адам.
Защото съм шизофреник.
Съсипваш живота на майка си.
Това е химичен дисбаланс...
Затова си тръгна баща ти. - ...в мозъка.
Кара те да чуваш гласове и да виждаш несъществуващи неща.
Гадно е.
Страх ги е от теб. - Проверете в гугъл.
Всички ще се боят от теб.
Има хора в живота ми, които се опитват да ми помогнат.
Те ме виждат като нещо повече от болест.
Но аз ги отблъснах.
Преследвах невъзможния блян
да бъда нормален.
Каквото и да значи това.
Не искаме да ни изтипосат на стената, нали?
Той е човек.
На годишния изпит поискаха
да опишем най-големия си провал.
Иска ми се да ви прочета есето си,
но то е една лъжа.
Най-големият ми провал несъмнено е,
че се криех от онези, които обичам.
Повярвах на гласовете в главата си, които ми казаха,
че съсипвам живота им.
Повярвах, когато ми казаха,
че съм твърде дефектен, за да ме обича някой.
Ти ме накара да изпитам толкова чувства.
Не бях готов да се откажа от тайната.
Съжалявам, че трябва да ме изключите,
защото не се вписвам в представите ви за нормално.
Но аз съм такъв.
Такъв съм.
Аз съм Адам.
Имам заболяване, но не съм самата болест.
Добре.
Благодаря ви.
Адам!
Съжалявам за болницата. - Не ми пука за това.
Бях в ужасно състояние. Имаш право да ме мразиш.
Ако не искаш да говорим... - Не те мразя.
Затова ли не ми каза?
Мислеше, че ще те зарежа?
Хей.
Гледай към мен.
Не. - Не разбирам.
Винаги ще чувам и ще виждам неща, които не съществуват.
Лекарствата често не помагат.
Не мога да те подложа на това.
Съжалявам.
Хей. Хей. Хей.
Защо мислиш, че сам можеш да решиш?
Не бях ядосана заради болницата и лъжите ти.
Тогава защо?
Не ме остави да реша.
Не ми даде шанс да остана.
Щеше ли да останеш?
Обичам те.
Няма по-ясен знак, че трябва да целунеш момичето.
Добре.
Да, да, да!
Няма да ви разправям,
че любовта и честността лекуват лудостта.
Не. Но помагат.
Например речта ми направи на "Света Агата" толкова лоша реклама,
че трябваше да ми дадат диплома.
Беше победа на честността.
Що се отнася до любовта,
мама беше права.
Мънички пръстчета.
Трябва да допуснеш хората в най-тъмните кътчета от душата си.
Малко прилича на теб.
Тези големи бузи.
Виждаш ли? И ти имаше такива бузи.
Ето ни.
Винаги ще бъдем тук.
Ела, Адам.
Защото това са хората, които ще ти покажат кое е истинско,
ако не можеш сам да го видиш.
Това може да е начало на всичко,
ако му позволиш.
Да, бе! Стига! Спри!
ДУМИ ПО СТЕНИТЕ НА БАНЯТА
Превод на субтитрите: Антония Халачева