Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Fremtiden skabes af det, du gør i dag.
Tro på, at du kan, og så er du halvvejs i mål.
Optimisme er den tro, der fører til præstationer.
Linda.
Jorden kalder Linda.
- Arbejder du stadig på rapporten? - Den blev færdig i sidste uge.
- Jeg arbejder på nogle fremskrivninger. - Er sidste års tal med?
Ja. Indeksregulerede i forhold til næste års estimerede omsætning.
Du er fantastisk. Jeg har så svært ved den slags.
- Okay. De venter alle sammen. - Så er det showtime. Jeg kommer.
Nej, det er kun en lille gruppe. Jeg skal egentlig bare aflevere det her.
Jeg har lavet rapporten. De sagde, jeg skulle være der og besvare spørgsmål.
Spørgsmål. Det ved jeg ikke.
Du ved, hvordan her har været. Alt er ...
... uafklaret.
- Ja. - Men jeg sørger for, at du får æren.
Dit navn står øverst.
Okay. Tak. Held og lykke derinde.
Nå. Vejen til succes ender blindt igen.
- Hvad? - Vi må gå udenom igen.
Ét skridt ad gangen.
- Chase. - Hey, hvad så?
Hvad så? Vi tager på Milly & Al's bagefter ...
- Totalt på. - Byens bedste karaokested.
- Ja. - Jeg trænger til en sang og en drink.
Min favorit er "One Way Or Another".
- Er det ...? - Nej? Blondie?
- Debbie Harry? Mand. - Okay.
Hende må I google. Har du en, du altid synger?
Her er rapporten, jeg har lavet.
Jeg mistede en del søvn over den her.
Jeg kan sove, når jeg bliver gammel, ikke?
LEDELSESGANGEN
VILDMARKSOVERLEVELSE
Så efter alt det arbejde fik jeg ikke lov til at være med til mødet.
Nogle gange, altså, Skatter ...
Jeg sidder stadig sammen med assistenterne, men det stopper i morgen, -
- når Bradley ... hr. Preston officielt overtager sin fars position.
Ja, det sagde hans far lige foran ham. At jeg bliver den næste vicedirektør.
Han ved, hvad jeg er værd for firmaet.
Og han er flot, single og charmerende. Bla, bla, bla.
Og han flirtede jo sådan med mig til julefesten.
Men det har ikke noget med noget at gøre.
Vi skal bare fokusere på -
det nye kontor, den nye jobtitel ...
... og måske en større lejlighed.
Vi skal sprede vingerne lidt.
Det er ikke for sent for os. Det bedste venter os stadig.
Lige præcis.
Vi har fortjent det.
Du har fortjent det.
Op med dig. Kom bare.
Vi har fortjent det.
Så er det nu. Okay.
ROBINSON-EKSPEDITIONEN
Hvem kan snøre, snyde og besejre alle de andre?
Dette er "Robinson-ekspeditionen".
Hvis Kishan bliver stemt hjem i aften, så ...
Ja, nemlig.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed? Vores nye direktør: Bradley Preston.
- Marshall fra IT. - Glæder mig til samarbejdet.
- Sonja. Salgsafdelingen. - Rart at møde Dem.
- Og Sierra fra marketing. - Sæt jer ned. Sæt jer ned.
Tilbage til arbejdet.
- Vi skal lige tale sammen på kontoret. - Klart.
- Hr. Preston. - Hej. Bare kald mig Bradley.
Linda Liddle. Vi talte sammen til julefesten.
Nå ja. Selvfølgelig. Selvfølgelig. Godt at se dig igen.
I lige måde. Det gør mig ondt med din far.
- Tak. - Han var beundringsværdig.
- Han tog mig under sin vinge. - Også mig.
Jeg glæder mig til at hjælpe dig med at føre -
- din strategiske vision ud i livet og ind i en ny æra ...
- En succesrig æra. - Præcis.
Det håber jeg. Men der skal knokles for det. Jeg går i en legendes fodspor.
Jeg får brug for hjælp.
- Jeg har det rette fodtøj. - Hvad for noget?
Jeg kalder dem mine trofaste gangere.
Jeg har haft dem længe. De har gået langt.
De kan bære alt, du kaster efter dem.
- Nå, jeg skal videre. - Okay.
Se lige dine sko. De er godt nok fine.
- Men træd nu ikke i en vandpyt. - Den fangede jeg ikke lige.
Træd nu ikke i en vandpyt.
- Det vil jeg forsøge at undgå. - Okay.
Okay. Tilbage til arbejdet.
Okay. Lad os se på formaliteterne. Barbara, ingen opkald lige nu.
Det gik godt.
Vil du bare følge konsulentfirmaets anbefaling?
Sjovt, ikke? Et konsulentfirma, der hyrer et konsulentfirma.
- Hvad er det? - Hvad?
- Det her. - Det ved jeg ikke.
- Lugt til det. - Nej.
Jo.
Lugt til det.
Tun.
Det er hende den klamme kvinde. Hende den påtrængende med praktiske sko.
Linda Liddle. Din far lovede hende en forfremmelse.
- Fra manager til vicedirektør. - Nå?
En ny titel og mere i løn. Hun har ventet på det.
Det job går til Donovan.
Din far satte sin lid til Linda. Hun kan knokle.
- Jeg smider alt af på hende. - Det vil jeg skide på. Kan du se det?
Min far er her ikke mere. Jobbet er Donovans.
Og jeg har fortalt det. Og flyt hende til et satellitkontor.
Langt væk. Hun giver mig kvalme.
Bangkok-mødet er snart, og vi er ikke nået til Appendiks D.
Donovan kan ikke klare det alene.
- Handlen går i vasken uden hende. - Okay, okay.
Tag hende med. Hun gør Don-O klar, og så skiber vi hende af sted.
Det her er sjovt.
Lige ryste lidt.
Okay.
Tilbage til arbejdet.
Okay. Tilbage til arbejdet.
- De er meget kammeratlige. - Ja, han bliver den nye vicedirektør.
- Undskyld, hvad? - Jeg skriver det ud nu.
- Det er løgn. - Jeg så hans LinkedIn-profil.
De gik på college sammen, og de spiller golf med hinanden.
Linda, hvad hulen?
Men hvor langt er du villig til at strække dig for mig?
- Ja? - Hr. Preston.
- Jeg sidder i møde. - Det tager kun et øjeblik.
- Ja, men jeg ... - Om jeg må bede.
- Okay.
Vi snakkes ved. Tak, fordi du kom.
Undskyld.
- Undskyld, jeg braser ind ... - Min dør står altid åben. Hvad så?
- Jeg hørte om jobbet. - Du er ked af ikke at blive forfremmet.
- Ja, faktisk. - Ja. Okay.
Ja, med al respekt.
Donovan har været her i et halvt år, og jeg har været her i syv år, og ...
Jeg hører dig. Lad os tale om det. Kom ind og luk døren.
Lad os tale om det.
Sæt dig bare ned.
Jeg vil være ærlig over for dig, hvis det er okay.
Du er en god talknuser. Lidt af en Rain Man. Ikke?
- Jeg er god til tal, ja. - Jeg har gennemgået dit arbejde.
- Det er imponerende. Det er positivt. - Tak.
Men jeg ...
... ser dig ikke helt som ledelsesmateriale endnu.
Hvorfor?
Jeg har brug for en social vicedirektør.
En, som står ved min side og er vellidt.
Som kan charmere et helt lokale og få en handel i hus.
En, som spiller golf. Giver det mening?
- Det er gas, ikke? - Nej.
Lige her. I dine ... Du har en lille ... Lige der.
Du fik den. Det er sådan noget, jeg mener.
Jeg tror ikke, du er af den rette støbning, -
for nu at være ærlig.
Men at du gik herind?
Det havde jeg ikke forventet. Det krævede nosser.
Jeg har en ide.
Nu skal du høre her.
Du ved, Bangkok-fusionen er om lidt?
- Ja. - Okay.
Du skal med på flyet.
Vi har stadig problemer med Appendiks D.
Kig på det, løs det, og bevis, at jeg tager fejl.
Det synes jeg er fair.
- Du ... - Fedt. Tak for en god snak.
Halløj. Hej, smukke. Wow.
- Forstyrrer jeg? - Nej, vi var ved at runde af. Hej, skat.
- Sikken kjole. - Tak.
- Linda, det er min forlovede, Zuri. - Skønt at møde dig.
- Glædelig forlovet. - Ja, jeg er glad.
Linda er en af vore bedste hjerner. Tak, fordi du kiggede ind.
- Rart at møde dig. - Linda. Inden du går.
Jeg har fået et par klager over dig.
- Klager? - Ja. "Ildelugtende" var vist ordet.
Tun? Ringer det en klokke? Ved bordet.
Det er firmaets politik, at man spiser i pauserummet.
Det her er en arbejdsplads, og lugten kan genere folk.
- Forstår du det? - Forstået.
- Det var slemt. - Ja, ikke?
Ikke græde. Ikke græde.
Lad være.
Linda, hør her. Du kan godt klare det her.
Du er god nok ...
... ligesom du er.
Du er god nok, ligesom du er.
Pis.
Godmorgen, de herrer.
Hvem er ellers klar til at flyve højt?
Jeg er.
Jeg arbejdede på Appendiks D i går aftes.
Jeg har vist fundet et hul, som kan løse alle vores problemer.
Jeg vil gerne låne dig lidt, når alle er om bord.
Hvad? Kom, drenge. Pikkene i vejret.
Slap af, Linda. Du knokler for hårdt.
FORTROLIGT DOKUMENT
Vent, til I ser Siam Country Golf Club. Det 18. hul ...
Op ad bakke, dogleg til venstre. Du vil elske det.
Jeg skal vise dig noget, du vil elske. Se her.
Prøveoptagelse LINDA LIDDLE
Hvad helvede er det her?
- Hvad fanden? - Jeg hedder Linda Liddle.
Det er fucking løgn.
Jeg vil være med i "Robinson-ekspeditionen"!
Jeg elsker at læse.
Men jeg er også vild med at være udendørs!
Jeg er ekspert i vildmarksoverlevelse.
... fusionen kan blive gennemført.
Man kan lave ild på tre måder, og jeg kan dem alle tre.
Jeg arbejder med forretningsstrategi, så jeg er altid mindst ti skridt foran.
Når det bliver hårdt, er jeg en af de hårde.
- Hvad laver hun? - Linda sparker bagdel.
Jeg er ikke bare fuld af selvtillid.
Jeg er også sjov.
Og folk kan lide mig, fordi jeg altid er positiv.
Ja, ja, ja. Her er min vicedirektør.
Vil du gemme dokumentet?
Snør dem. Snyd dem.
Besejr dem.
Gem ikke.
Hvad siger du, Jeff? Er jeg Robinson-materiale?
Du får et lille hint.
Hvad helvede var det?
Pak venligst jeres bakkeborde væk og sæt jer ned.
Spænd sikkerhedsbælterne.
Ja, de herrer. Sæt jer ned. Hvis I er tøsedrenge.
Din lille ...
Væk, Chase!
Fadervor, helliget vorde dit navn, komme dit rige.
Giv os i dag vort daglige brød ... Åh gud! ... og forlad os vor skyld ...
- Hjælp! Hjælp! - Hold fast! Her!
- Okay. Her. Giv mig din ... - Giv mig dit sæde!
- Hjælp mig! Hjælp mig! Bradley! - Slip mig, for fanden!
Slip mig!
- Du må ikke give slip! - Jeg beder dig!
Giv mig dit sæde!
Linda!
Gør noget! Gør noget! Linda!
Nej.
Hey. Er du ...?
Det skulle bare være dig.
Fuck.
Ja.
Okay.
Nå. Du er tilbage i de levendes land.
Her.
Godt.
Nogen andre?
Er der nogen andre?
Don-O?
- Hvor længe? - Du har været bevidstløs?
Halvanden dag.
Jeg var lidt bekymret for dig.
Men nu ser du meget bedre ud.
- Jeg henter mere vand. - Hey.
Tak.
Ja. Kom så.
Kom så.
Ja!
Okay.
Ja!
Okay. Lidt næring.
Det er varmt.
- Her. - Nej. Nej. Jeg spiser ikke det der.
Du skal genvinde styrken. Det kan du kun sådan her.
Bare en lille bid.
Bare en babybid. Kom nu.
Slug det.
Jeg fik en konkylie!
En konkylie!
Jeg har konkylien!
Jeg har en konkylie.
Folk skriver "kongkylie", men det staves "konkylie".
Det er en slags havsnegl.
Det bliver lækkert. Jeg åbner den og steger den.
Hvornår tror du, vi kommer væk herfra?
Det ved jeg ikke.
Først skal de finde ud af, hvor vi styrtede ned.
Så skal de se, om der er overlevende.
Vi er et sted i Thailandbugten.
Jeg ved ikke, hvor langt vi drev.
Der er mange små øer her.
Har du prøvet at lave et nødsignal?
- Hvad? - Et nødsignal.
Du ved. Man skriver "hjælp" i sandet med bambuspinde.
Sådan noget. Eller et større bål.
Et, der ryger rigtig meget. Det kunne fungere.
Beklager, det havde ikke højeste prioritet.
Jeg havde travlt med at holde os i live.
- Mad, vand, ly. - Ja, klart.
Men hvad med GPS-sporing eller udstyr fra flyet, der er skyllet i land?
Har du ledt efter sådan noget? Dit fokus burde være på at få os væk herfra.
Ikke på at lege hjemmegående husmor.
Du ved godt, du vile have været død derude, -
hvis du var alene på kysten? Ikke?
Ja. Ja, hvordan ville det så være gået for dig?
- Hvad betyder det? - Det ved du godt.
Jeg skal fucking ...
Hvad? Hvad har du lavet?
Vil du op? Bare rolig. Det er ikke brækket.
- Lad mig hjælpe dig. - Nej, jeg klarer mig.
- Lad mig hjælpe dig. - Du skal ikke røre ved mig.
Du har bløde babyhænder. Som om de er helt nylavede.
Synes du, det her er sjovt? Hvad sker der?
Og pas lige på tonen, okay? Du arbejder for mig.
- Hvad sagde du til mig? - Du hørte mig godt.
Har du et problem med det?
- Ikke ligge på mig. - Undskyld mig.
Okay. Fedt. De stinker alligevel også.
Tag dine beskidte gangere.
Hvor skal du hen?
Ej, lad være. Nej, ikke snegledimsen.
Nej!
Hey. Jeg kommer til at sulte.
Okay.
Det her er ikke okay.
Jeg kan gøre det her hele dagen.
Jeg har masser af tid. Jeg skal ikke noget.
Hun gav mig ikke noget vand!
Linda!
Vi er ikke på kontoret længere, Bradley.
Okay?
Der er du jo. Jeg var bange for, at du ikke ville komme tilbage.
- Jeg har fundet spor. Nok et vildsvin. - Er det ikke en farlig gris?
Den kan måske redde os.
Der kan gå nogle dage, inden der kommer en båd.
- Hvad er det, du laver? - Måske skal vi klare os i en uge.
- Vi har brug for mere næringsrig mad. - Vil du jagte vildsvin?
Linda fra Regnskabsafdelingen?
- Nej, Forretningsstrategi. - Ja ja.
Burde du ikke vide det?
Efter du kiggede så meget på mit "imponerende arbejde".
Var det det, du sagde, inden du snød mig for forfremmelsen?
Ja. Nogle gange er man nødt til at træffe hårde beslutninger som chef.
- Det forstår du vel. - Spar dig.
Hvor er du, grisebasse?
Okay. Okay.
Har du prøvet at være på jagt?
Jeg kan vist godt lide det.
- Det er det bedste kød, jeg har smagt. - Det er utroligt.
Hvad?
Jeg kom til at tænke på ...
Mens du sad der på din flade, -
så skaffede jeg gris på gaflen.
Det gjorde du.
Bogstaveligt talt. Gris.
Du gryntede lige.
Hvem er grisen nu?
Hjæ...
Ikke endnu.
- Halløj. - Halløj.
- Er jeg gået glip af noget? - Ikke det store.
- Hvad har du lavet? - Udforsket.
- Jeg har fundet en ny kilde. - Fedt.
Er det en is-frappé?
Det er renere. Virkelig lækkert. Prøv at smage.
- Smart rygsæk. Har du lavet den? - Ja. Hvad siger du til den?
- Er den ikke sød? - Den er supersød.
- Okay, hvad er der i vejen? - Hvad tror du selv?
Vi har vel været her i to uger nu.
- Hvorfor har de ikke fundet os? - Det ved jeg ikke.
Det gør de sikkert snart.
Ved du, hvad det vigtigste er, når man skal overleve?
Det allervigtigste.
- En positiv indstilling. - Tager du fucking pis på mig?
Vi må gøre noget. Seriøst. Jeg er træt af det her pis.
Vi skal gøre noget, okay? Bygge en tømmerflåde.
- Hvad? - Ja. En på TV overlevede et forlis.
Han sagde, han gjorde tre ting. Sparede på mad og vand og blev fundet.
Vi skal derhen, hvor skibene er. Vi skal finde sejlruterne og blive set.
- Bygge en tømmerflåde. - Det er en dårlig ide.
En tømmerflåde ...
Vi kan vel gøre det som en sidste udvej.
Nej, vi skal fortsætte sådan her.
Holde kursen.
Og er det ærligt talt så slemt?
Vi har mad, vand og selskab.
Ikke for noget, men jeg vil hellere være et hvilket som helst andet sted.
Av.
- Har jeg ikke taget mig godt af dig? - Om du har?
Har du set mit ansigt?
Tror du, min hud vil komme sig over det her?
Se dig lige. Du trives.
Det her er blevet dit liv nu, ikke?
- Hvad laver du? - Jeg skrider herfra.
- Du må ikke lægge vægt på det endnu. - Det bestemmer du ikke!
Ved du hvad? Du tror, du er så klog.
Ved du, hvem du taler til?
CEO'en for et kommende top-500-firma. Nemlig.
Et firma, din far skabte. Må han hvile i fred.
Wow. Bare wow. Ved du hvad?
Du er færdig. Ja, du er totalt fyret.
Er jeg det? Åh nej.
- Hvor skal du hen? - Hvor jeg vil hen!
Jeg laver min egen lejr. Det er ikke så svært.
Det er bare nogle blade og nogle fucking pinde.
Jeg har jo set dig gøre det.
Okay. Held og lykke med det.
Her er, hvor min sidste lønseddel skal sendes hen.
Anden kokospalme på venstre hånd!
Det er en god sten.
Et godt træ. Et godt fundament.
Det her bliver mit hjem.
Sådan!
- Godmorgen. - Hej.
Hjæpl?
HJÆPL
Du er slået.
Hej.
Hej. Banke, banke på.
Hej. Linda?
Er det dig? Talte vi ikke sammen til julefesten?
Jo, jeg kan godt huske dig. Hr. Preston?
- Nemlig. Hvordan går det? - Det går fint.
Du har noget i ...
Du godeste.
Ja.
Wow. Sikke et bord.
Jeg har betalt mindre formuer for sushi, der så værre ud.
- Ja. - Hvad vil du give nu?
- Jeg ville myrde for det der. - Men hvad ville du så gøre i morgen?
- Ups. - Der fik du mig.
Hvor har du kniven fra?
Jeg fandt den. Det er fantastisk, hvad der skyller i land.
Den har reddet mit liv.
Nå.
Hvad fører dig til mit kontor?
Jeg vil gerne sige undskyld.
- Hvad? - For min opførsel.
- Her eller hjemme på dit kontor? - Begge dele.
Jeg fortryder alt, jeg sagde.
- Så jeg er ikke fyret? - En så værdifuld som dig? Nej da.
- Firmaet ville ligge i ruiner uden dig. - Det er en lettelse.
- Det må jeg sige. - Ja. Det glæder mig.
Det ser fantastisk ud, og det gør du også.
- Hvis jeg må sige det. - Det må du godt.
Du er en helt anden end hende, der kom ind på mit kontor.
- Vil du sige, du undervurderede mig? - Ja.
Jeg undervurderede dig groft. Helt sikkert.
Jeg vil virkelig gerne komme tilbage til lejren.
Og lære noget af dig. Hvis jeg må.
Nå? Det kan vi godt diskutere.
- Okay. - Vil du sidde ned? Før du falder.
Jeg tænkte ...
Jeg vil gerne hjælpe, så meget jeg kan.
Du får det til at se så let ud.
Men jeg tror, det er vores bedste chance. Hvis vi samarbejder.
- Det er det kloge valg. - Ja, det er klogt. Ja.
- Klogt af dig. - "Linda".
- Så hvad siger du? - Til hvad?
Kan du se igennem fingre med mine mange karakterbrister?
For så ...
... kan jeg måske spise frokost med dig.
Det ved jeg ikke. Kan jeg stole på dig?
Det kan du godt.
Der var lidt mere på den.
Linda, jeg beder dig. Jeg beder dig virkelig.
Undskyld.
Var det det?
- Var ...? - Var det dit pitch?
Hvad vil du have af mig?
Det kommer an på så meget.
Hvor langt er du villig til at strække dig for mig?
Det er gas. Behold trøjen på.
Det ville jeg aldrig gøre.
Jeg er ikke som dig.
Det er nok. Spis.
- Nyd det. - Tak, tak, tak.
- Her er noget sovs. - Tak. Tak.
- Jeg henter noget vand til dig. - Tak.
- Chefmanden. - Åh gud. Hvad er det?
Fuck.
Åh, mand.
Skal vi gå en tur?
- Klart. - Dit ben har det bedre. Det skal trænes.
- Hvor skal vi hen? - Det er en overraskelse.
- Er du okay? - Ja.
Det her sted er svært.
Det her er svært.
Har du styr på det?
Du kan godt. Sådan.
- Ja. - Det er sjovt, ikke?
Jo.
Der er intet i miles omkreds.
Det er vores lejr.
Denne vej.
Et lille tip om at sanke.
Spis aldrig et bær, der er gult, grønt eller hvidt.
Men vil du vide, om det er giftigt ...
Hvis huden reagerer ...
Ja ja. Så skal det ikke på morgenbollen.
Sjovt. Okay. Dernede.
- Kan du se klippen, der ligner et X? - Ja.
Den del af øen er fuld af tornebuske og giftige slyngplanter.
Tre skridt derind, og du vil kradse din hud af i en uge.
Den vej skal du aldrig gå.
- Okay. - Okay.
- Vi må hellere vende om. - Ja.
Haltefanden.
Jeg tror, mit ben skal have en pause.
Jep. Tag dig god tid.
- Vi har en lang tur ned ... - Shit!
Åh, shit! Shit! Her!
Tag fat. Tag min hånd.
Her. Tag fat.
- Er du okay? - Tak.
Jeg skyldte dig det.
- Se, hvad jeg fandt. - Grønne bananer?
Ikke længe.
Jeg kickstarter lige Moder Natur.
Varmen forvandler stivelsen til sukker.
Prøv at smage nu.
Åh gud. Det smager fantastisk.
Det er helt utroligt. Det er sprødt og cremet.
Det her er ingenting.
- Har du hørt om pruno? - Pruno? Hvad er det?
Folk drikker det i fængslet for at beruse sig.
Det er primært gæret frugt.
- Det kaldes også toiletvin. - Toiletvin.
Vil du lave toiletvin?
Det har jeg allerede gjort.
Jeg har arbejdet på det i et par dage.
- Skal vi drikke os fulde? - Ja, for fanden.
Okay.
- Det er så lækkert. - Tak, skatter.
Kaldte du mig lige "skatter"?
Jeg ... Ja, men Skatter er min fugl.
- Nå, du har en fugl. - Ja. Jeg savner hende.
- Sikke en god lille fugl. - Så du bor alene med en fugl?
Undskyld. Undskyld.
- Jeg har været gift. - Nå?
Wow.
Sådan mente jeg det ikke. Jeg vidste det bare ikke.
Jo. Ti år.
- Ja. - Blev I skilt?
Nej, han døde.
- Det er jeg ked af. - Glem det. Han var ikke særlig rar.
Ja. Jeg tror ikke, han vidste, hvordan man elsker nogen.
Ja ... Jeg ved godt, hvordan det føles.
- Nå? - Ja.
Ja, mine forældre ...
Sådan var de. Både over for hinanden og mig.
Min far var fremmed for mig.
Jeg kendte ham ikke. Jeg ved intet om ham.
Min mor opdrog mig.
Hun var en led person.
Hun mishandlede mig. Følelsesmæssigt og fysisk.
Hendes far var en lort, så jeg prøver på ikke at bebrejde hende for det, -
men det er svært ikke at være vred.
Kender du udtrykket "Uhyrer fødes ikke. De skabes"?
Ja. Kalder du mig for et uhyre?
Ja, du er helt klart et uhyre.
Ja. Ja, det er jeg. Det er jeg.
Men nu ved vi i det mindste ...
... at det ikke er din skyld.
Overvejede du at forlade ham? Din mand.
Ja.
Hver nat.
I årevis.
Jeg håbede hele tiden, at han ville ændre sig -
og være, som han var i begyndelsen.
Man lyver for sig selv, fordi man ikke vil være alene.
Hvordan døde han?
En bilulykke.
Han drak.
Og ...
... jeg gemte altid hans bilnøgler, når han blev virkelig fuld.
Og en aften så ... Den aften ...
... havde vi et stort skænderi.
Og han gjorde noget, han ikke skulle have gjort.
Frygtelige ting.
Selv for ham.
Og han dampede af vrede.
Han ledte efter nøglerne.
Så jeg tog dem ud af min håndtaske.
Lagde dem på bordet.
Lod ham gå.
Jeg skænkede ham hans sidste glas.
- Tænk, at jeg fortalte dig det. - Det er okay.
Det har jeg aldrig fortalt nogen.
Ved du hvad? Jeg synes ikke, vi skal tage herfra.
Forstår du, hvad jeg mener?
Her! Dæk bålet!
Vi skal væk fra stranden!
Er du okay? Vi skal væk!
Kom!
Herind!
Klar? Okay. Pas på.
Her er ret lavloftet. Forsigtig.
Okay. Her kan vi være, til det er ovre.
- Det er pissekoldt. - Tag tøjet af.
Det hjælper.
Okay. Okay. Okay.
Her. Kom her.
- Kropsvarme, ikke? - Ja, det er klogt. Okay.
- Er det okay? - Ja, det er bedre.
Okay.
Bradley?
Bradley!
Bradley?
Ja.
Du er stået tidligt op.
Ja. Jeg kunne ikke sove.
Jeg var nede i lejren, og det hele er skyllet væk.
Det var dumt af mig at bygge den så tæt på vandet.
Nej, det er okay. Vi bygger en ny.
- Ja. - Og højere oppe denne gang?
- Ja. - Jeg kan hjælpe. Jeg er stærkere nu.
Vi kan gøre det sammen.
Det vil jeg gerne.
Det her ville være lettere, hvis jeg kunne låne kniven.
Ja, men du bør lære at gøre det uden.
Kig på det, løs det, og bevis, at jeg tager fejl.
Sagde du ikke det til mig engang?
Flot.
Okay.
Benet er ved at være lidt stift. Jeg går lige en tur.
Jeg prøver at nå den høje bakkekam.
Der er ret langt.
- Pas på de giftige slyngplanter. - Jep.
Ved du hvad? Jeg går med.
- Okay. - Jeg har også brug for motion.
- Jeg vil forresten gerne sige tak. - For hvad?
Bare alle de ting, du har lært mig.
Bare hvis de finder os snart, eller det her ender.
Så skal du vide, at tiden her ikke har været spildt for mig.
Ja, sådan har jeg det også.
Må jeg lave mad til dig? I morgen aften?
Så kan du komme lidt ud af køkkenet.
Det ville være rart.
Godaften, frue. Tak, fordi De vil spise her.
- Du godeste. Se lige der. - Vi har en mangosalsa her.
Og friskplukkede gandariablommer.
Og hovedretten består af en smuk hvidfisk. En røget barramundi med vild citrongræs.
- Vidunderligt. - Bon appétit.
- Laver du tit mad derhjemme? - Nej. Aldrig.
Enten bestiller vi noget, eller også går vi ud.
Indimellem hyrer vi en kok ind, hvis det skal være fancy.
Dig og din forlovede, Zuri?
Zuri, ja.
Du må savne hende, hvad?
Ja.
Er du okay?
Jeg er lidt ...
... svimmel faktisk.
Måske skulle du lægge dig lidt.
Ja.
Hvad?
Nej.
Ja! Fuck dig, Linda!
Nej, nej, nej!
Fuck!
Skat ...
Jeg prøvede kun på at slå dig ud. Det var ikke ...
Jeg sværger ...
- Jeg prøvede ikke på ... - Stop.
Det behøver du ikke sige mere. Jeg tror på dig.
Jeg kunne smage noget bittert, men jeg ...
Jeg troede ikke, du kunne finde på sådan noget.
Men ...
Men der skal mange flere bær til, før et menneske kan dø af det.
- Ja. - Til næste gang.
Selv det kunne jeg ikke.
Jeg er en idiot.
Det er okay. Jeg forstår det godt.
Her, her, her. Du skal have din styrke tilbage.
- Igen. - Okay.
Sådan. Ja.
Vi skal ændre nogle ting med dig.
- Og det bliver ikke let. - Helt klart ikke.
Jeg har tænkt over, hvordan jeg kan trænge ind til dig.
- Vil du have noget? Du har ikke spist. - Nej tak.
- Sikker? - Ja. Jeg har stadig lidt kvalme.
Okay.
Jeg ved, hvor svært det må være for dig ikke at have magten.
Du er ikke vant til at være den der ...
... underkaster sig.
Det er naturligt for dig ikke at kunne lystre mig.
Og ikke at kunne klare at skulle være afhængig af mig for at overleve.
Det er helt naturligt. Du er slave af din biologi.
Har du det lidt underligt? Kan du ikke bevæge dig?
Det er nervegiften fra denne blåringede blæksprutte.
Den blokerer nervernes impulser.
Jeg fangede den for en uges tid siden.
Jeg håbede, jeg ikke behøvede at bruge den, -
men jeg gemte den.
Bare for en sikkerheds skyld.
Du klarede det flot med tømmerflåden. Du lærer hurtigt.
Men hvis den skal holde, -
må du bruge dobbeltbesnøringer.
Men dem lærte jeg dig aldrig.
Ærgerligt.
Jeg vil lige berolige dig.
Giften fra Hapalochlaena lunulata vil ikke slå dig ihjel.
Og dens virkning fortager sig igen.
Men lige nu kan du ikke bevæge dig eller mærke noget.
Tro mig. Det vil du blive glad for.
Hvor kom jeg fra?
Da jeg var en lille pige, havde vi en hund.
En meget uartig hund. Meget ulydig.
Den stak hele tiden af.
Og min far sagde, at det ikke var dens egen skyld.
"Den skal bare ...
... have ordnet kuglerne."
Nå.
Det er faktisk en ret enkel ...
... operation. De gjorde det ved de egyptiske slaver.
Det gjorde dem mere ... lydige.
Føjelige.
Okay.
Hjælpen kommer ikke.
Sådan her er det nu.
Det må du bare acceptere.
Du er fanget her. Og du har ingen magt.
Du er nederst i hierarkiet.
Og du har et røvhul som chef.
Ligesom mig.
Men jeg tror nu, jeg er en meget rarere chef, end du ville have været.
Måske undtagen den her del.
Klar?
Okay. Vær nu ikke et pattebarn. Du kommer ikke til at savne dem.
Du bløder virkelig. Der er meget blod.
Det er okay. Det er bare en rotte.
Næste gang er det ikke en rotte.
Så du skal aldrig forveksle min godhed med svaghed.
Hejsa.
Hvordan går det?
Du har knap sagt et ord i to dage, triste.
Ville du dø af lige at stikke mig et smil?
Der var det jo.
Nu skal du høre, hvordan jeg vil muntre dig op. Jeg går ud efter -
- de saftigste og smukkeste frugter på øen, og så får du en lækkerbidsken.
Sikke en surmuler. Jeg laver et bål til ham, så bliver han god igen.
- Hallo? Hallo? - Shit.
Linda! Det er mig!
Shit, shit, shit.
Åh gud! Vi har fundet hende. Utroligt!
Hej.
- Hej. - Nej, nej, nej.
Kom her!
- Åh gud. - Hej. Goddag.
- Er han i live? Er han her? - Hvordan i alverden?
- Er Bradley her? - Ja.
- Ja, han er her. - Han er i live!
Selv da de stoppede eftersøgningen, gav jeg ikke op. Det kunne jeg ikke.
- Fantastisk. - Jeg lejede en båd og ledte selv.
- Er han okay? Er han såret? - Han har det fint.
Han har det godt. Tænk, at det her sker lige nu.
Ja! Kan du føre mig til ham nu?
Jeg skal bare se ham. Er han lige dernede?
Ja, han er herude. Nej, nej.
- Han er ikke derovre. - Bradley, hvor er du?
- Skal vi gå med jer? - Er det den vej?
Skal vi gå med jer?
- Jeg skal lige have mine ting. - Dem får du ikke brug for.
- Undskyld. Undskyld. - Nå, du kan godt lide mango, hvad?
- Jeg har knoklet for dem. - Vi har masser af mad i båden.
Nam.
- Nam, nam, nam. - Før an.
Er det kun jer to, eller er der en masse mennesker, der leder?
Kun os. Men de bliver glade for, at I er i live, når jeg melder det over radioen.
Snart ligger du i din egen seng.
Der er en genvej herhenne.
Du glæder dig sikkert til at vende tilbage til dit liv.
Til dit job, din familie og dine venner.
- Snørebånd. - Okay.
- Bare følg stien. - Ja.
Jeg er lige bag dig.
Zuri! Zuri! Zuri! Kom! Tag min hånd. Kom.
Jeg har fat i dig. Du kan godt.
Hjælp mig. Hjælp mig! Kom så. Jeg har fat i dig.
- Linda, hjælp os! - Jeg har fat i dig.
Jeg har fat i dig.
- Hjælp mig! - Linda!
- Hjælp os! - Linda!
Aftensmad.
Jep.
Jeg så nogle friske vildsvinespor tidligere.
Vi har ikke fået protein i et stykke tid.
Måske skulle vi gå på jagt, når det klarer op.
Jeg har en sygedag.
Jeg kan ikke gøre det alene.
Linda!
Linda.
Linda!
Du prøvede på at dræbe mig.
- Nej. - Hvorfor? Hvorfor?
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor?
- Hvorfor skulle du komme hertil? - Jeg fortæller Bradley det hele.
- Du er en morder. - Nej.
Fuck!
Hvor har du været?
Ingen steder.
Havde du en sygedag til?
Hvad er der?
Du ved godt, hvad der sker.
- Nej, faktisk ikke. - Gør du ikke?
Nej. Det gør jeg faktisk ikke.
Myrdede du hende?
Hvem?
Hun gled.
- Jeg førte hende hen til dig og ... - Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Jeg vidste, hvordan det ser ud, og at du ikke ville tro på mig!
- Du ville ikke tro mig. - Nej, det gør jeg ikke.
Jeg tror ikke på dig.
Det var en ulykke.
Jeg sværger.
Ligesom din mands død var en ulykke?
Dit svin!
Fuck! Hvad fanden?
Fuck dig, Bradley!
Hvor blev du af?
Hvad fanden?
Er der noget mere civiliseret end afkøling?
Der er en frossen massaman-curry derinde, som er dødlækker.
Leder du efter en kniv?
Ja, dem har jeg fjernet.
Undtagen én.
Hej, makker.
Sig mig, Bradley, -
hvordan skyller en kniv bare i land?
Du får mig virkelig til at le.
Hvor skal du hen? Hvor skal du hen?
Nå, der er du.
Lækkert hus, ikke?
Ejeren er en børsmilliardær.
Det første, jeg gjorde, var at slukke for alarmen. Han bemærkede det ikke.
Bradley, jeg skal tilstå noget, og det giver mig kvalme.
Jeg er ked af at sige det, men vi kunne være blevet reddet for længst.
Men jeg var ikke klar til at komme hjem.
Jeg havde brug for mere tid.
Efter opsynsfolkene tog af sted, -
brød jeg ind.
Det var let.
Og så var vi to alene igen.
Det var ... perfekt.
Hvad fanden?
Bare mig og min nye Skatter.
I hvert fald et stykke tid.
Der blev ved med at ske ting.
Jeg planlagde det ikke.
Det sværger jeg. Jeg ville ikke det her.
Linda!
Kom så! Jeg har fat i dig!
Zuri! Zuri! Jeg har fat i dig.
Jeg har fat i dig!
Linda!
Bradley?
Undrer du dig ikke over, hvorfor vi var de eneste overlevende?
Måske stod det skrevet i stjernerne.
Jeg er ked af, at det måtte ende sådan her.
- Det kunne have været så godt. - Vent. Vent. Du har ret.
Du har ret. Du har ret. Jeg var et røvhul.
Jeg var et frygteligt menneske.
Jeg var ... Jeg var et uhyre. Det var jeg.
Jeg var et uhyre!
Den måde, jeg behandlede alle på.
Jeg er helt knækket.
Du har knækket mig.
Jeg er en anden nu.
Det er jeg virkelig. Det kan jeg mærke.
Og det er på grund af dig.
Linda ...
Jeg tror, du er det mest utrolige menneske, jeg har kendt.
Du tog dig af mig.
- Det prøvede jeg på. - Det gjorde du. Og du lærte mig ting.
Ingen har nogensinde taget sig tid til at lære mig noget.
Du reddede mig.
Jeg har mærket kærlighed fra dig på en måde, -
jeg aldrig har med andre.
Jeg tror, vi kan få det her til at fungere.
- Hvad? - Her.
- Nej, det gør du ikke. - Jo, du havde ret. Vi kan blive her.
Du har bevist, at vi kan overleve.
Vi har alt, vi har brug for.
Ja.
- Det er det, jeg har sagt. - Ja.
Der er ikke noget for os derhjemme.
Jeg vil gerne være lykkelig. Sammen med dig. Her.
Bare os to. Dig og mig.
Jeg kan se det nu.
Rigtigt lykkelig?
- Ikke bare en gang pis? - Ikke en gang fucking pis.
- Vil du tilbage til det liv? - Ikke på fucking vilkår.
- Hvad skulle der være til os der? - Ingenting.
Vi bliver her, dig og mig, for evigt.
Det lyder ...
... eventyrligt.
Jeg elsker dig så højt.
- Hvorfor gjorde du det så svært? - Jeg er en fucking idiot.
Undskyld, jeg prikkede dit øje ud.
Undskyld, jeg dolkede dig.
Det gjorde du. Det gjorde du.
- Åh gud, hvor jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
Nej!
Farvel, sindssyge kælling fra Regnskabsafdelingen.
Nej!
Fuck!
Forretningsstrategi.
Polly Perera her ved den 19. årlige kendis-golfturnering.
Jeg står her med alles yndlings-Robinson Crusoe.
Linda Liddle. Du spiller godt.
Tak, Polly. Jeg er begyndt at elske det her spil.
Der er gået næsten et år, siden verden faldt for dig, -
- da du blev fundet alene på en tømmerflåde -
- som den eneste overlevende efter et flystyrt. Hvordan klarede du det?
Det var ikke let.
Men mindet om mine kolleger var det ...
... der drev mig til at kæmpe for at overleve.
Din utrolige bestseller bliver nu filmatiseret.
- Hvad skal der nu ske? - Det er helt utroligt.
Hvad skal der ske? Jeg skriver på en selvhjælpsbog.
Fordi folk skal vide ...
... at hjælpen ikke kommer.
Så man må i gang med at redde sig selv.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service