Hallo? Sadie - er det deg?
Ja.
Jo...unnskyld...
Du...du svarer jo aldri.
-Kan jeg...kan jeg få se ansiktet ditt? -Nei.
Jeg har savnet deg sånn.
Har du fått brevene mine, mine mail?
Ja, men jeg har ikke lest dem.
-Hvorfor ikke? -Alvorlig talt?
-Er du alene der? -Ja.
-Hvorfor det? -Hva er det?
-Hva? -Den lyden.
Det høres ut som en svær kjetting på gulvet.
Pappa? Pappa!
Pappa?
-Jeg må legge på. -Du ringte jo akkurat.
Ja...
Beklager, vennen...
Jeg elsker deg så høyt.
Å, faen! Sadie...
La jenta min være! Ta hva som helst, unntatt jenta mi!
SADIE 6 ÅR
Unnskyld... Jeg er Dan. John ga meg nøkler hit. Du er Sadie, ikke sant?
Har du flyttet sakene hans? For det var ikke sånn før.
Politiet gikk gjennom sakene hans, jeg satte det tilbake. Alt er der.
Herregud, unnskyld at jeg spurte.
Jeg beklager...om John.
Ikke gjør det. Han var et rasshøl.
-Jeg likte ham. -Fint for deg.
Hva er det med alle kameraene?
Vet ikke, han ville ikke si det. Kom du for jobben?
-Hva? -Den pappaen din skaffet deg.
-Hva snakker du om? -John trodde at du skulle flytte inn.
Nei.
Ok. Ja, vi...ses.
Vent. Hvilken jobb?
Fotograf. I avisa.
-"Tony Jones, redaktør". -Ring ham om du er interessert.
Vent.
Nøkkel.
Hyggelig å treffe deg!
Rasshøl.
Pappa?
-Er dette hedene? -Var det dem du kom hit for?
-Hallo? -Hei, Sadie Wright. Jeg skal treffe Tony.
-Ja, så du er Johns jente? -De sier det.
-Og yankee? -Født her, vokst opp der.
-Du ligner ham ikke. -Takk...?
Hei, jeg ligner ikke faren min... han var svart.
-Så du er fotograf? -Skråstrek journalist, nyuteksaminert.
Jo, han sa det. Tryglet meg om en jobb til deg.
-Virkelig? -Ja.
Underlig. Han sa at du skulle komme over, og så...
...fløy det ut av ham at dere ikke hadde pratet siden du var liten.
Det var faen! Frekt!
-Ble det pinlig? -Hvorfor det?
Jeg vet hvordan dere engelskmenn er.
Så hvordan ser framtidsplanene ut?
Skal du tilbake til gode gamle USA?
Vet ikke. Mamma misliker at jeg bor her, det er vel grunn nok til å bli.
Sånn var pappaen din. Dreit i alle regler.
Har du alle papir i orden? Legitimasjon, pass... Det trengs for papirarbeidet.
-Får jeg jobben? -Hør her, avisa går dårlig.
Vi har vel et halvt år igjen, maks.
Så vil du ha et korttidsvikariat, har du kommet rett.
Dessuten skylder jeg faren din det. Han var en jævla god reporter.
Den dritten om Padfoot han kokte sammen reddet oss virkelig.
HELVETESHUNDEN
Hvorfor tok han livet av seg?
Si det.
Han så sliten ut den siste tiden. Trolig kreft.
Stikk ned til kontoret på bakkeplan. Det er der du får begynne.
Ok.
Helvete!
-Jeg sa at vi ville bli oppdaget. -Luring.
Lukk døra da!
-Hva vil du? -Jeg er Dans nye kollega.
Å. Han sa ikke at det var en jente som skulle begynne her.
-Faye. -Sadie.
-Amerikansk? Så eksotisk. -Sånn er jeg.
Ja, altså, vi burde trolig sette i gang med arbeidet, så...
Ses siden.
Vel, du sitter der.
-Så er du liksom sjefen min? -Japp.
Så hvem er tøyta?
-Forloveden min. -Å...ok...
Hallo?
Tuller du? Nei...nei, han er en gærning.
Ja, ok! Jeg tar henne med meg. Greit, ha det.
-Hva gjør du? -Hedene er fortryllende.
-Fulle av demoner. -Virkelig?
Det sier iallfall leserne våre. De vi har igjen.
-Skitt. -Hva?
-Batteriet døde. -Strålende begynnelse.
Jeg har flere i vesken.
Ingen bilder!
En ren gjetning, Craig. Du har sett Den brennende jenta?
Har ikke du?
Ok, så... hva ville du fortelle oss om?
Jeg vet det...hvem som har Demonøyet.
-Ikke tull med meg nå. -Leserne deres vil elske dette.
-Du sa noe om Demonøyet. -Det vil forbløffe deg.
Jeg vet mer enn du kan forestille deg.
-Unnskyld. -Si det igjen.
-Du har vokst, dukken. -Hva sa du?
Jeg og pappaen din har kjent hverandre lenge.
Vi pleide å prate med skyggene sammen.
Se på dere to! Den perfekte ulykken!
Pappaen din tok for mye og fikk betale prisen.
-Jeg venter i bilen. -Han søkte mørket. Husker du?
-Hva snakker du om? -Han knekte deg, ikke sant?
-Herregud! -"Dukken".
-Dra til helvete! -Sadie!-Vi kommer tilbake.
-Skjærer du fremdeles deg selv? -Faen ta deg!
Det er bra å blø. Akkurat som pappa.
-Han begikk selvmord, din dritt! -Han ble myrdet.
-Kom, vi drar. -Myrdet... Myrdet. Myrdet!
Sadie? Sadie!
-Si til Tony at jeg er syk. -Hvem bryr seg om Tony?
Ikke rør meg!
Ikke bry deg om ham. Han søker bare oppmerksomhet.
Han lyktes!
-Hva slags piller tar du? -Jeg så skitt før. Sånt som ikke fantes.
-Bør du drikke med dem? -Er du lege nå?!
-I tillegg til miserabel dritt. -Jeg vet at du sørger.
Du sier at du ikke bryr deg, men det gjør du jo.
Oppfør deg aldri sånn når vi er ute på jobb!
For deg er det bare en drittgreie, men for meg er det en karriere!
Og jeg er "en miserabel dritt" fordi jeg også savner John!
-Hadde pappa kreft? -Ikke så vidt jeg vet.
-Hvorfor, da?! -Det var intet brev, ingenting.
Vi får kanskje aldri vite hvorfor.
Han var et rasshøl! Og det misfosteret hadde re
Han var grådig og han gjorde som han ville, men myrdet? Alvorlig talt?
Blås i hva Craig sier. Han vil bare få deg ut av balanse.
Jeg kan ikke drikke det.
Hva med å røyke?
-Mener du...gress? -Ja.
Jeg er med.
Jeg har det i bilen. Jeg kommer straks.
-Klar? -Ja da.
-Ikke mer nå. -Hvorfor ikke?
Fordi du like gjerne kan injisere det i rumpa på meg.
Og hvorfor skulle det være feil?
Fortell mer om Den brennende jenta.
Det er bare folklore. Fra hedene.
-Du kjøpte det Sprø-Craig sa. -Det selger aviser.
Folk her vil det skal legges tilbake.
Hvorfor?
Er du klar for en historieleksjon, frøken Wright?
Ja, lærer Dophue.
Ikke den tonen, ellers blir det ris.
I 1851 ble den unge veversken Sally Pearson vekket om natten av hunden.
Hun sto opp av sengen...
...tok farens verktøy og formet en tinnbit som et øye.
Demonøyet.
-Amuletten? -Hun sa at den var Guds verk.
Et bud fra en høyere makt. Men hun sa også at øyet snakket til henne.
Og hva sa det?
At en hungersnød skulle ramme hedene og at dens innbyggere skulle gå under...
...hvis de ikke vendte ryggen til synd.
Hva slags synd?
Drukkenskap. Hasard.
Sex. Alt det morsomme.
Og?
Folk lo henne opp i ansiktet.
Så tok hungersnød halve byen.
-Så hun ble gjort til helgen? -Nei.
De anklaget henne for hekseri.
Hun ble ført ut på heden...
...og så ble øynene plukket ut av hodet hennes.
Så ble brent hun levende på bålet.
Med hunden lenket til hennes side.
-Padfoot? -Japp.
Når asken kjølnet var amuletten alt som var igjen. Demonøyet.
En advarsel fra dens skaper.
Det ble liggende i jorden i nesten 200 år.
-Til...? -Noen fant den. Sies det, iallfall.
Folk tror at det er derfor det er dårlige tider her.
Ikke at bankene krasjet.
Hvorfor beholde det, da?
Demonøyet gir deg alt du ønsker.
Prisen er smerte.
-"Smerte"? -Utdelt av to dødelige demoner.
-Padfoot...? -...og Den brennende jenta.
-Skitt! -Hva?
John kokte sammen det der, og leserne elsket det.
Men det må vel finnes kopier eller noe sånt?
Nei, ikke i denne byen. Det ville ingen våget.
Hva ville du ønsket deg... hvis du hadde Øyet?
Det vil du ikke vite.
Dette er ikke bra.
-Vi ses i morgen. -Nei, vent...
Dumme feite ku!
Hvorfor ble jeg født, pappa?!
Sadie...duger aldri...
-Det var på tide! En time for sen. -Ingen dekning.
Gud, har du kastet opp?
-Jesus... -Du er verre enn faren din.
-Hvorfor sier du det?! -Kan vi bare fake dette?
Stå der, Faye.
-Hva er det? -Skjerp deg, idiot. Jeg ble bare full.
-Sånt? -Lag et tenkeansikt.
Storyen er at du var ute og vandret og plutselig så du Den brennende jenta.
Var det her Sally ble brent?
Ingen vet, men vi trenger en story, så... Velkommen til fake News.
Bra, litt mer denne veien. Bra.
Og så pek mot hva du nå holdt på med...ja...og...
-Tuller du med meg nå?! -Drit og dra!
Du ser ikke ut til å klare dette.
Er du fortsatt der inne?
Gå hjem om du vil, du trengs ikke her.
Hallo?
Jeg skal ingen steder.
-Er det fra i dag? -Nei.
Helvete!
Jøss!
-Vel, hva har vi? -Ikke noe. Bortsett fra fett-selfies.
Stikk, Faye.
-Hva skjedde? -Væromslag, vi fikk ikke bildet.
Forbannet! Men noe må vi ha!
Hjem med dere, begge to, og finn på noe!
Folk vil lese om Padfoot.
Du burde dra tilbake til Amerika. Du er litt for feit for England.
Dra til helvete, Faye.
Beklager dette, vi hadde greier planlagt.
Hun vil ha deg.
-Ikke vær tåpelig. -Det vil hun.
-Hva gjør du? -Viser henne hvem som bestemmer.
Blås i henne, hun vil bare ha oppmerksomhet.
-Det tar bare noen minutter. -Ok.
-Føler du deg bra? -Ja, jeg er bare litt trett.
-Vil du bli med inn? -Ja.
Hei, mamma. Dette er Sadie.
Jeg vet det. Jeg kjente pappaen din.
-Det var lenge siden. -Jeg skulle bare hente dataen min.
-Skulle ikke du og Faye gå ut? -Nei, jeg jobber med Sadie i kveld.
Jeg kommer straks.
Ha meg unnskyldt.
Mamma?
Skitt!
-Beklager, men det var lenge siden. -Jeg vil ikke ha unnskyldninger av deg.
-Hva vil du, da? -At du holder deg unna!
-Jeg prøver bare å hjelpe henne. -Hun er dårlig, hold deg unna henne!
-Hold opp med dine råd. -Hun er dårlig, akkurat som ham.
-Hold deg unna henne! -Kom, vi går.
-Har du hund? -Nei, jeg liker ikke hunder.
-Hvorfor det? -Ikke noe.
Mammaen din virket oppbragt.
Ja, hun er alltid sånn. Må få viljen sin.
Pratet dere om meg?
Ja.
-Og...? -Må vi ta dette nå?
Kanskje ikke.
Hun vil ikke at jeg jobber med dette. Syns at jeg kan få bedre.
Hva har det med meg å gjøre?
Kan jeg overnatte?
Ja da.
Tony vil ha en artikkel om Padfoot, så...vi må finne på noe.
Er det greit at jeg tar et raskt bad før vi setter i gang?
Ja da. Hvor er Johns papirer? Så vi har noe å gå ut fra.
I kjøkkenet. Jo, og de er ganske spredd, jeg er...litt uorganisert.
Er den på nå?
Ja, sånn.
Vel, ok...
Jeg vet ikke hvem som får se dette, men...
...jo, jeg trenger å dele tankene mine med noen, så...
Vel, her er vi.
Jo, jeg har installert disse greiene.
Og de har kostet meg litt, men de får med seg alt.
De er mine øyne og ører. De skal bevise...
Vel, at jeg ikke holder på å bli gal.
Den er her.
Hør!
Dan? Er det deg, mann?
Craig?
Du skremmer meg ikke, Craig!
Jeg beholder det bare litt til, så skal det tilbake der det hører hjemme.
Det er eneste måten å få slutt på dette på.
Craig?
Helvete...faen!
Hvor faen er du, din syke jævla hurpe?!
Helvetes jævla skitt!
Hva i helvete er du?!
Faen...
Hva i helvete skjer?
En dag til.
Bare en dag til, mer orker jeg ikke.
De...
De hjemsøker meg!
Hvor jeg enn tar veien, om jeg sover eller er våken...
De er faen...overalt, blir forandret hele tiden, bytter skikkelse...
Men Demonøyet virker.
Jeg får tilbake familien min.
Og det er alt jeg vil.
Hva er det?
Det er noe i vannet!
Det er ingen her.
-Men... -Jeg ville la være å drikke en stund.
-Hva er det med strømmen? -Den kommer og går.
Jeg kan ikke gjøre det døyt uten den bærbare.
Vi går vel og legger oss, da.
-Kom inn. -Er det noe, så bare rop.
-Å... -Hva?
-Nei, ikke noe, jeg bare trodde... -Vil du at jeg sover her?
For det kan jeg... hvis det er det du vil.
Ok.
-Jo, om pillene... -Jeg har ikke noe med det.
-Hva? -Det er din sak.
Så engelsk du er! Herregud, jeg har gått i terapi siden jeg var åtte.
Så det gjør meg ikke noe å fortelle om problemene mine.
Unnskyld.
Jeg har hatt psykotiske episoder...før. Rett før jeg fylte 16.
Kvakksalverne sa det var akutt angst.
Mamma tror at det var traumet jeg ble rammet av her som barn.
Jeg tror at det var mengdene LSD jeg tok for å orke skolen.
Hva var så ille med skolen?
Jeg...
Jeg var feit.
Altså...riktig feit.
Passet aldri inn... hadde aldri noen kjæreste...ensom.
Virkelig?
Men hva som enn utløste synene, har det ikke kommet noen siden, så...
-Før i kveld. -Ja.
Hva skjedde...mens du bodde her?
-Var John...? -Nei, nei, ikke noe sånt.
Han var verdens beste pappa. Vi pleide å leke med små dukker.
Vi bygde hus til dem, tok dem på spasertur, hadde teselskap.
-Han elsket det. -Så hva skjedde?
Pappa?
Du må ikke fortelle.
Det fungerte ikke for mamma, så...hun dro tilbake til USA og tok meg med seg.
Hvordan traff du ham?
-Jeg? Hvordan jeg traff John? -Ja.
Vel, det var litt underlig.
Jeg hadde kommet inn ved Oxford.
Jeg skulle studere engelsk litteratur...
...men så i avisen at de søkte en journalist.
-Droppet du Oxford for jobben på Echo? -Ja.
Akkurat som mamma sa.
Hun er fremdeles sur på meg for det, og...
...ærlig talt vet jeg ikke hvorfor jeg gjorde det.
Men...John intervjuet meg og...
Jeg bare visste.
Visste hva?
At det var framtiden min.
Det lyder dumt.
Nei, det gjør det ikke.
Unnskyld...
Dette føles...
Jeg vil ta det rolig.
Kan vi gjøre det?
Bare...et skritt av gangen?
Ja da.
Jeg vil være sammen med deg.
DRO PÅ JOBBEN. FAYE TRENGTE HJELP.
-Hallo? -Hei, elskling, det er meg.
-Hva er det, mamma? -Er du fortsatt i sengen?
Klokken må være halv tolv der.
-Er alt bra? Tar du medisinene dine? -Hva?
-Er det selvskading igjen? -Ikke begynn med den dritten!
-Jeg er urolig for deg. -Jeg vet det.
-Er huset lagt ut for salg ennå? -Nei.
Jeg vil bli her i noen uker... kanskje måneder.
Hva? Hvorfor det?!
-Det fins muligheter her. -Til hva da?!
Gud, la deg ikke trekkes inn i din fars verden. Han hadde et veldig mørke!
-Har du hørt om Den brennende jenta? -Hvem har ikke det?
-Hvor ligger hun begravet? -Der ute et sted.
-Det fins det bare én som vet. -Jaså?
Craig Cooper. Det sies at han har gravd opp Demonøyet.
-Hva sier du, da? -At han burde låses inn.
Jævla djeveldyrker!
Inne i det okkulte. Svart magi. Syk i hodet, vil jeg si!
-Ut! Du har sparken! -Jeg forsov meg.
-Hvor er forsiden min?! -Altså, jeg...
Du kan sitte oppe og drikke natten gjennom, det inngår i yrket.
Pappaen din luktet alltid sprit, men han leverte ikke for sent. Noensinne!
Vi har noe, en ledetråd til Demonøyet.
-Ja, Dan sa det. -Gjorde han?
Jeg vet ikke hva dere to holder på med, men Faye bryter sammen.
Så nå må jeg lage kaffe selv! Som din sjef sier jeg deg:
Slipp kukken hans, ellers får du finne en ny jobb!
Nå må jeg gå til sjefen og fortelle hvorfor redaksjonen min er ubrukelig!
Åtte i kveld vil jeg ha en god overskrift, ellers er du gamle nyheter!
-Vent! Hvor er Dan? -På Red Lion og snakker med Craig.
-Hva gjør du her? -Jobben min.
Vi begikk en feil i går kveld.
-Leker du med meg? -Nei, en feil i jobben!
Jeg går aldri over en deadline. Hvorfor laget vi ikke noe til Tony?
Vi får ordne det. Hva er det som foregår?
Sprø-Craig. Jeg tror at han har Demonøyet. Det er en god story.
-Er du sikker? -Jeg vet ikke, men...
Kan jeg få ham til å snakke...og om han virkelig har Øyet, å vise det...
Da kan det bli riksnyheter.
Hvorfor Craig, hvorfor nå?
Jeg så ting. I går kveld. En video, nede i kjelleren.
John hadde amuletten.
Politiet fant den ikke og den fantes ikke blant sakene hans.
Jeg tror at Craig tok den fra ham.
Var du i kjelleren?
Så du kameraene som filmer hele huset?
Ja da.
Så du meg i badet?
-Ja. -Likte du det?
Ja.
Kom an. Vi drar.
Unnskyld at du måtte vente. Sadie blir med...hvis det er ok?
Ingen fare. Har du roet ned deg nå da, dukken?
-Hvorfor sa du at pappa ble myrdet? -Fordi han ble det.
Vi...dropper det nå.
Craig...vi pratet om Demonøyet...
-Kan man få en drink til, da? -Hva?
En drink til. Eller skal jeg gå?
-Hvordan vet du at han ble myrdet? -Fordi jeg drepte ham.
Jeg ga ham Demonøyet. Hør her.
Har det tatt seg inn i hodet på deg ennå?
Det har det gjort på meg. Fikk meg trykke ut øyet mitt.
Søvn eller våken, det er det samme for meg.
-Hva ba du om? -Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jo, det gjør du. Du har Øyet om halsen.
Du... jeg kan få Den brennende jenta til å slutte.
Jeg vil ikke leve lenger.
-Så du kan vel gi meg Øyet tilbake? -Dan?
-Hva er det, dukken? -Hold deg borte. Dan!
-Hun tar øynene dine. -Dra til helvete! Dan!
-Lå du med ham? Knullet du ham? -Hva snakker du om? Nei.
Løgn! Han sa at dere delte seng!
Ja, men det skjedde ingenting.
Din feite ku.
Jeg er gravid.
-Vet han det? -Nå gjør han det.
Du har hatt ditt moro. Nå får du aldri treffe ham igjen.
Jeg har fått deg avskjediget.
Gjør alle en tjeneste: Dra hjem og finn et tau. Pappaen din venter på deg.
Vi får se.
Unnskyld! Nøklene.
-Vi ses. -Jeg tviler på det.
-Hva skjedde? -Hva gjør du her?!
Nøkkelen til bakdøren lå under dørmatta.
Jeg orker ikke, jeg må vekk herfra.
-Hva? Men jeg, da? -Du har et barn på gang!
Jeg vil ikke ha det!
Jeg ba henne ta det bort. Jeg vil være sammen med deg.
Hva med Faye, da?
-Hvor skal du? -Hjem.
-Jeg blir med. -Bare ikke avvis meg!
Aldri.
Du er en del av meg.
Den tar livet av meg, sakte.
Jeg må returnere Øyet til Sallys grav, for da...
...da lar hun meg være i fred.
Det var her Craig fant det. Jeg vet ikke hvorfor...
...hvorfor han ga det til meg. Kanskje for å se på mens jeg led.
Faen!
Hør etter: Blodsutgytelse... i tempelet jeg har bygd.
Det er den eneste måten. Faen!
Faen! La meg være!
Våkn opp!
-Hjelp! -Nei.
Ingen hører deg her nede!
-Pappa? -Herregud...
Det var deg! Med pappa! For lenge siden!
Vi søkte svar...og Øyet ga meg dem.
Men jeg likte ikke det jeg så.
Slipp henne, ellers dreper jeg deg.
Vi er døde uansett! Det sørger Den brennende jenta for!
Er det ikke ironisk?
Som John lengtet etter å se barna sine sammen.
Og her er dere nå. Lys levende.
-La henne være! -Hva snakker du om?
Å, har du ikke fortalt henne det?
Dan her...
-Han er broren din. -Du er syk.
Fortell henne. Fortell, sa jeg!
Det spiller ingen rolle! Vi kjente ikke hverandre.
-Jeg elsker deg. -Nei!
Nei. Nei, nei, nei!
Hvorfor? Visste du om det alt fra begynnelsen?!
Klart han gjorde.
Men du ville ha ham.
Du ville kjenne berøringen hans... så Øyet ga deg den.
Så hvor er det?
-Hvor er Demonøyet? -Hun har det ikke!
Jeg lot det ligge på jobben! Jeg sverger!
Det er vanskelig å slippe det. Jeg ga det til pappaen din.
Og han lovte å gi meg det tilbake.
Men vet du hva?
Den brennende jenta skal vise meg veien. Hun liker duften av blod.
Det er der oppe! Under senga mi.
Ikke snakk tull nå! Du får ingen andre sjanse.
Det er en kniv bak deg.
Skynd deg! Blås i smerten!
-Har du Demonøyet? -Kutt tauet!
For sent!
Få meg løs. Kom an!
-Nei! Du er broren min! -Vi kjente ikke hverandre!
-Det er sykt likevel! -Jeg vil være sammen med deg.
Vi kommer til Helvete for dette.
Vi må vekk herfra!
-La det stå. -Det må tilbake, ellers tar hun meg!
Hvor skal du med det?
Hva holder du på med?
Hvor er dette?
Det var der vi tok bildet, så hun burde ligge 10-15 m vest for stedet.
-Kom. -Hun river øynene ut på ham, dukken.
Hun vil drepe deg også! Du må herfra!
-Legg det tilbake! -Jeg forlater deg ikke!
-Du må legge det tilbake! -Nei!
Ut! Kom an!
-Sadie? Er det deg? -Pappa?
-Som jeg savnet deg, dukken. -Pappa?
Du er trygg med meg.
-Pappa? -Du trenger ikke skjære deg selv mer nå.
Kom an!
Sadie?
Skal du stå opp? Opp med deg!
Jeg kan ikke, mamma. Jeg er så kvalm.
-Sadie! -Dan?
Her inne.
Hva gjør du her inne? Dan?
-Du drepte Faye. -Hva?
-Du ønsket henne død. -Nei.
Nei!
Nei. Det fins ingen utvei.
Hun ga oss det vi ville ha... og nå må vi unngjelde våre synder.
Nei! Nei, nei, nei!
Dan?
Du drepte babyen min...
Dan?
La oss være nå.
Hun har tenkt å drepe gutten min. Han trenger mer tid!
-Hvordan? -Jeg elsker deg, Sadie!
Jeg kommer nok ikke hjem.
-Vil hun ha blodet mitt? -Å, nei, nei, nei.
Hun vil at du skal se hva hun ser.
Hun vil ha øynene dine.
Nei, nei, nei! La meg være!
La meg være!
Vil du til blodet mitt? Du skal få blodet mitt!
Hva vil du, Tony?
Jeg hadde tenkt å se hvordan du har det.
Jeg vet ikke hvor Dan er. Det var derfor du kom.
Vet du hva det er?
Det føles og høres ut som papir.
Det er økte inntekter. Echo er tilbake på banen.
Vi trykker for fullt!
Craig angrep deg, Faye ble dyttet til sin død, hennes forlovede på flukt.
Du har en historie å fortelle, og vi har penger å betale for den.
Det er dyrt å operere seg i statene. Du må ha penger for å få synet igjen.
Tingen er at jeg aldri likte det jeg så.
Det er drosjen min, så...
-Vil du ha hjelp? -Jeg klarer meg.
Du vet hvor du finner meg.
Går det bra?
-Hvor er bilen? -Rett foran deg.
Det ligger en medalje der.
Legg den i vesken min. Jeg syns jeg fortjener den.
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com