‏- סדרת אנימה מקורית של NETFLIX -
‏בסוף,
‏טדאנו לא חזר לבית הספר לנהיגה.
‏- בית ספר לנהיגה -
‏הבא בתור, בבקשה.
‏כן.
‏מה קרה לו?
‏הוא לא היה יכול להמשיך ‏בגלל שלא היה לו כסף?
‏הלוואי שהוא לפחות היה אומר לי להתראות.
‏הבא בתור, בבקשה. ‏-אה, כן.
‏טוב, שבי ותסתכלי על המצלמה. ‏בלי לחייך בבקשה.
‏תרימי מעט את הסנטר. טוב, בבקשה.
‏הנה רישיון הנהיגה שלך.
‏- רישיון נהיגה -
‏אני רוצה לצלם שוב!
‏- זעם -
‏כבר קיבלת רישיון? זה היה מהיר!
‏באמת? זה לקח לי שלושה חודשים.
‏אבל עבדת כל הזמן.
‏עבודה טובה.
‏איזה יופי! תראי לי את הרישיון שלך.
‏אין מצב.
‏למה?
‏אין לך רישיון?
‏לא, אין לי.
‏זה העניין...
‏התמונות שמצלמים במרכז הרישוי ‏הן לא, ובכן...
‏כלומר זה יוצא מכוער?
‏אידיוט! אל תגיד "מכוער"!
‏זה בסדר, היידה.
‏כן, זה נכון.
‏זה נראה כמו תמונה ממעצר.
‏לא נורא. רוב הרישיונות נראים ככה בסוף.
‏תוכלי לסדר את זה כשתחדשי אותו.
‏את רק צריכה לחכות שלוש שנים.
‏אז זה כמו מאסר של שלוש שנים.
‏אנאי, תשתוק כבר!
‏אני תקועה עם התמונה הזו,
‏אבל לפחות יש לי רישיון.
‏כל עוד יש לי אותו...
‏העולם בכף ידי!
‏איזה כיף זה!
‏מזג אוויר יפה!
‏הרים יפים!
‏מים יפים!
‏תמונה נוראית!
‏אני בכלא!
‏קצת שקט.
‏תירגעו, אתן לא ילדות.
‏אוקיי.
‏נראה שוושימי לא הכי שמחה פה.
‏זה לא נכון. תראי.
‏היא מכשכשת בזנב. זה אומר שהיא נהנית.
‏הגוף לא משקר.
‏וואו, וקלטת את זה?
‏וושימי ואני חברות ותיקות אחרי הכל.
‏על מה אתן מדברות?
‏כלום!
‏איזה טיול נהדר.
‏נכון.
‏תודה, רצוקו.
‏מסיבת פנויים-פנויות? שתיכן הלכתן יחד?
‏אבל הפרופיל שלה היה מלא שקרים.
‏היא שיקרה לגבי הגיל שלה.
‏אני לא מאמינה עלייך.
‏אבל רצוקו, חשבתי שאת שונאת דייטים משידוך.
‏אימא שלך שכנעה אותך?
‏כן, זה די נכון.
‏אבל חשבתי שאולי נישואים ‏הם האופציה הנכונה בשבילי.
‏ביום ההוקרה, פגשתי את המשפחה של קבאה.
‏מוקפת בילדים שלה ובבעלה הנחמד,
‏קבאה נראתה כל כך מאושרת.
‏הבנתי שכשהמשפחה שלך זקוקה לך, ‏זה סוג של אושר.
‏גם אני רוצה שמישהו יזדקק לי!
‏וושימי, בואי נלך ביחד בפעם הבאה.
‏אין סיכוי.
‏אני לא הולכת יותר למסיבות.
‏נו, בואו נלך!
‏בבקשה, אני מתחננת!
‏וושימי?
‏אני הולכת לישון.
‏לא קפוא שם? את תצטנני.
‏נישואים זה לא דבר שצריך לשאוף אליו.
‏מתחתנים ואז האהבה מפסיקה מהר מאוד.
‏את רוצה לחיות את החיים כשאת משקרת לעצמך?
‏מה יש לך?
‏אני אומרת ששאיפות אנוכיות פוגעות בך בסוף.
‏למה שלא יהיה לי חלום?
‏ומי את שתטיפי?
‏את לא יכולה לדעת את זה עד שתתחתני, נכון?
‏האמת שהתחתנתי.
‏מה?
‏אני יודעת איך זה.
‏באמת?
‏כן.
‏הייתי נשואה ארבעה חודשים שלמים.
‏איך לא ידעתי את זה?
‏לא סיפרתי לך.
‏היית צריכה לספר! אנחנו לא חברות?
‏לא הרגשתי צורך לספר.
‏אז למה סיפרת לי עכשיו?
‏אל תיפגעי.
‏אני בספק שנישואים יתאימו לך, גורי.
‏אני לא משלה את עצמי לגבי זה.
‏אבל לך יש זכות לדבר?
‏הנישואים שלך לא היו טעות?
‏מה? טעות?
‏על מה את מדברת?
‏אחרי הגירושים, ‏סוף סוף יכולתי להבין את עצמי.
‏אני מסתכלת על זה כעל חוויית למידה.
‏טוב, אני אנסח מחדש.
‏אני לא מעוניינת בהרצאות של "גרושה גאה"!
‏למה את חותרת?
‏אני אומרת שנמאס לי מה"עצות" האלה שלך.
‏היי, היי, היי!
‏בואו לא נהרוס חופשה נהדרת כזאת!
‏רואות? תראו, תראו את זה!
‏תראו!
‏את זקנה מדי כדי לשחק את "הילדה המגניבה".
‏רק נתתי עצות, זה הכל.
‏וו-שי-מי!
‏את תמיד כזאת!
‏אין לך זמן לאכפתיות, ולא לאמפתיות!
‏חייבת להיות קולית, ולא להזדהות.
‏תתנהגי בהתאם לגילך, זה פתטי!
‏גורי, את תמיד כזאת
‏משוגעת על ה"אושר הביתי" לכאורה
‏בחיים לא תמצאי בן זוג מושלם
‏תקשיבי כשאומר לך, איחרת את המועד!
‏מה? ‏-מה?
‏תחזרי שנית, מותק?
‏מה? ‏-מה?
‏את מתחרשת, סבתא?
‏רגע, די!
‏בואו נירגע ונדבר על זה.
‏תשתקי!
‏את לא קשורה לזה!
‏בסדר.
‏תודה על העצה.
‏על לא דבר.
‏איזה טיול כיפי זה היה למעיין החם!
‏בואו נעשה את זה שוב בשנה הבאה.
‏מישהי רעבה?
‏מה תרצו לאכול?
‏וושימי, אני צריך לבקש ממך טובה.
‏אני רוצה לעשות פגישה בשבוע הבא.
‏תוכלי לפנות לזה שעה בלו"ז שלי?
‏בטח. את מי אתה פוגש?
‏המנכ"ל של "איי.איי ונצ'ור".
‏המצגת שלו הייתה נהדרת, ‏אז אני רוצה לפגוש אותו.
‏אני רוצה שגם את תהיי שם, וושימי.
‏אני מבינה.
‏- משרד המנכ"ל -
‏אני מבינה. אז העניין הוא תוכנת איי.איי.
‏מה דעתך כמנהלת השיווק שלנו?
‏נראה לי שחייבים לבדוק את היעילות קודם.
‏אני מבין. אבל זו הצעה קצת חריגה.
‏במקום להיות לקוח שלהם,
‏הם מבקשים מאיתנו לאמן את האיי.איי ‏בפרויקט מחקר משותף.
‏אז?
‏מחיר ההטמעה עליהם!
‏עדיין, מקבלים מה שמשלמים עליו.
‏בכל מקרה, המנהל יהיה פה בשבוע הבא.
‏בתור מנהלת האתר שלנו, ‏גם את צריכה להיות שם, גורי.
‏בסדר, הבנתי.
‏- חדר תה -
‏קבאה?
‏את חושבת שאני מתאימה לנישואים?
‏מה? רצוקו, את מתחתנת?
‏לא, לא, זה לא מה שהתכוונתי!
‏כמה חברות שלי התחילו לריב ‏אחרי שהתווכחו על נישואים.
‏תהיתי אם אולי יש אנשים שלא מתאימים לזה.
‏כן, כנראה.
‏בהתחלה, אני ממש לא התאמתי לנישואים.
‏את מבינה, תמיד הייתי קשקשנית, ‏מאז שהייתי ממש קטנה.
‏בדייטים הייתי מדברת ומדברת כל הזמן.
‏והדייטים שלי תמיד נכשלו בגלל זה.
‏אנשים קראו לי "אלת ההשמדה".
‏אני יכולה לתאר לעצמי...
‏פחדתי שלעולם לא אתחתן,
‏אז יום אחד, ניסיתי להפסיק לדבר.
‏זה לא היה ממש קשה?
‏בטח!
‏אחרי שסתמתי את הפה שלושה שבועות, ‏הגוף שלי נהיה סגול.
‏באותו לילה, הלכתי לבית חולים.
‏"את נחנקת." ‏-אמר הרופא.
‏אז לקחתי את כל המילים שצברתי ‏וזרקתי אותן על הרופא הזה.
‏הוא חייך כל הזמן והקשיב לי.
‏הרופא במשמרת באותו יום הפך לבעלי.
‏הבנתי
‏שאיתו, אני יכולה להיות עצמי.
‏איתו, אני לא צריכה לוותר על החלומות שלי.
‏עכשיו אני מרגישה מבורכת.
‏אז לא משנה אם את מתאימה לנישואים או לא.
‏צריכים שניים כדי שנישואים יעבדו ‏בסופו של דבר.
‏מעניין אם אי פעם אפגוש מישהו כזה.
‏בטח שתפגשי.
‏כל עוד תמשיכי להיות את.
‏אגב,
‏מי השתיים שהתווכחו?
‏תגידי לי, תגידי לי!
‏והנה היא שוב מתנהגת כמו עצמה.
‏הבנתי,
‏שאיתו אני יכולה להיות עצמי.
‏"איתו"...?
‏רצי.
‏לא, לא, אסור לך!
‏שלא ייכנס לך לראש!
‏הוא מובטל רשמית, זוכרת?
‏תהיי ריאליסטית לגבי נישואים.
‏כן, את ממש צודקת, אימא! ‏צריך להיות ריאליסטית!
‏את חושבת שהנסיך שלך פשוט יצוץ יום אחד?
‏ברור שלא! אני כבר לא ילדה.
‏רצי.
‏אין מצב, אין מצב!
‏אסור לך לחשוב עליו!
‏אם אין לו עבודה, ‏את תמיד יכולה לפרנס אותו, נכון?
‏קבאה...
‏אין מצב, אין מצב!
‏קבאה לא אמרה את זה!
‏אל תייצרי זיכרונות שווא כאלה.
‏הייתי צריכה לבקש את המספר שלו.
‏אדוני, עברו 15 דקות. קום בבקשה.
‏עברו 15 דקות. קום בבקשה.
‏יש לך פגישה עם מנכ"ל "צ'ררימן" בשעה אחת.
‏נגיע עוד חמש דקות.
‏צ'ררימן? לא שמעתי על זה.
‏סיכום של שתי דקות...
‏אה, רק רגע.
‏אתה בחרת את החברה הזו?
‏כן.
‏מתוך כל דגימות החברות,
‏השוואות קנה מידה, ‏תוצאות השנה שעברה, מניות...
‏אני-או.
‏זה הרגל לא טוב שלך.
‏הצבע בבקשה על הבעיה.
‏ברגע כזה, תענה רק על מה שנשאלת.
‏אף אחד לא אוהב הסברים מוגזמים.
‏אז אתה בחרת אותם?
‏כן.
‏אז לא אתלונן.
‏להאמין בך
‏זו העבודה שלי.
‏עברית: עומר גפן
‏הפקת תרגום וכתוביות: ‏וי.אס.איי - ישראל