EN ORIGINAL-ANIMESERIE FRÅN NETFLIX
UTKANTEN
Ljuset må vara bländande
Men jag ska visa dig en annan värld
Snälla, låt min önskan bli sann Jag har aldrig bett om nåt förut
Vi kan skapa ett mirakel här och nu
Åh, förlåt.
UTKANTEN
RASERI
SÄSONG 3
Ekonomichefen, kan du spela F än?
Nja... Bara om jag får hjälp av två till.
-Basen? -Den är så tung.
-Trummorna? -Det är så stora.
-Men, försöker ni ens? -Jo...
Jag har hittat en lärare och har börjat ta lektioner.
-Lägg av. -Vad bra, Manaka.
Och Hyodo verkar mena allvar. Han har beställt 5 000 ex till av cd:n.
-Han menar allvar. -Han satsar allt.
Rockstock kan vara vår sista chans att lyckas på riktigt.
Därför gör jag allt jag bara kan.
Min lärare skrattade och sa att det skulle ta tio år, men jag bryr mig inte.
-Om Manaka kan, så kan jag också. -Jag med.
Fattar du? Det är din tur att ge nåt nu.
Om du inte ens klarar av en utmaning,
kommer du inte att kunna inspirera nån. Inte sant?
-Förlåt, men borde vi ropa nåt nu? -Jag vet inte.
-Kanske. -Nästa gång får vi bestämma i förväg.
-Hej. -Hej,
Då var det bestämt. Lördag klockan fem.
-Okej, jag ser till att vara hemma då. -Bra. Jag längtar redan.
Men vad ska vi äta till middag den dagen?
-Öh... Det finns ett bra ställe precis... -Det låter jättetrevligt.
Men går det bra om jag lagar mat i stället?
Oj! Vad är det som händer? Jäklar, Inui är verkligen på!
-Sluta skrika. -Men det får mig att vilja skrika!
Men betyder det här... att du ger upp om Retsuko?
Lägger du ner alla känslor för henne? För alltid?
Inui är trevlig och jag gillar verkligen att umgås med henne.
Dessutom, så tror jag att hon...
-Varför tittar du på mig så där? -Vad gillar du egentligen hos Retsuko?
Frågar du det nu när det inte längre är viktigt?
Det är viktigt. I fem år har jag hört allt om din enkelriktade kärlekshistoria.
Hjälp mig åtminstone att förstå.
På kontoret anses ju Retsuko vara snäll och en som jobbar hårt, eller hur?
Ja.
Först tyckte jag att hon jobbade för hårt.
Men ungefär ett halvår efter att hon började...
...såg jag henne smyga omkring innan hon gick hem.
Hon betedde sig verkligen misstänkt. Jag var nyfiken på vad hon gjorde, men...
Hon fyllde sin flaska med vatten i vattenautomaten och tog med det hem.
-Vänta, vad är det för knäpp historia? -Och det var bara två halvlitersflaskor.
Vad snackar du om?
-Det var nog då jag föll för henne. -Du har inte sagt varför du gillar henne.
Jag tror att kärleken byggdes upp av såna enkla saker.
Jag kände genast empati för Retsuko.
Jag kan också vara snål och oärlig.
-Ja, du är rätt korkad, töntig och snål. -Det var elakt.
Men jag tycker inte att du är oärlig.
Men det är jag. Till och med mot Inui.
Men Haida, du bjöd ju faktiskt ut Retsuko.
-Men, varför gråter du? -Jag gråter inte!
Jag kanske var chanslös hela tiden.
Jag har alltid bara varit en kollega.
Efter fem år ser hon mig fortfarande inte som en vän.
God kväll.
Haida, visst kan du spela gitarr?
Skulle du kunna lära mig?
Va? Är det Retsuko? Varför messar hon dig?
Jag spelar faktiskt bas.
-Du säger väl nej, va? -Va?
-Sluta vara så velig. Sätt lite gränser. -Va? Ja...
Säg tre saker du hatar med Retsuko.
Hon förväxlade bas och gitarr. Hon följer aldrig med ut på en drink.
-Hennes mamma har hemsk klädsmak. -Ja! Säg nu nej.
Absolut.
-Va? -Vad gör du? Din klant!
Absolut.
-Hon messade igen. -Säg nej, nu då!
Jag har ju redan sagt ja.
Du försöker ju inte ens bryta med henne. Kom inte gråtande till mig sen.
Va?
Vad är det?
Jag kan på lördag.
Ja, hej. Välkommen.
-Gick det bra att hitta hit? -Ja då, inga problem.
Förlåt för att jag bad om nåt så här konstigt.
Det är lugnt. Men varför vill du plötsligt lära dig spela gitarr?
Öh... Jo, en vän bad mig spela på hennes bröllop.
-Jaha. Det låter jobbigt. -Det är det.
Den lät faktiskt. Och riktigt bra!
Det var inte så bra. Och egentligen spelar jag inte gitarr.
Va? Inte?
Jag började spela på en akustisk gitarr jag hade.
Men när jag och mina vänner startade ett band, behövdes det nån som spelade bas.
Sen dess har jag alltid spelat bas.
Oj, förlåt. Jag kan faktiskt inte skilja på gitarr och bas.
Det var det jag trodde.
-Nåt så här? -Försök nu lägga pekfingret över.
Så här?
I stället för fingertoppen, försök använda...fingrets kant.
Har fingrar ens kanter?
Vad är det här?! Det är omöjligt! Det gör ont i fingrarna.
-Där! -Ja!
Och där! Och igen.
Så där ja!
Fortsätt öva så blir du ännu bättre.
Jag ska göra mitt bästa. Men det blir väl bara svårare och svårare?
-Nu är du amatörgitarrist. -Sätt inte press på mig nu.
Men det är ju sant.
-Tack så mycket. Det var roligt. -Ja.
Förlåt, jag hade faktiskt tänkt ta lektioner.
Men i stället bad jag en vän om en tjänst.
Okej, vi ses.
-Välkommen. -Tack för att du bjöd in mig.
Jag har köpt ingredienser.
-Jag stoppar in dem i kylen. -Okej.
-Jag köpte lite efterrätt också. -Tack.
Vad är det?
Jag tänkte bara på att det är renare än jag väntade mig. Jag lagar maten nu.
Åh, okej.
Du är jätteduktig.
-Vad är det? -Inget. Det är bara lite ont om luft.
Men, jag är ledsen. Det är inte så roligt att bara höra bas.
Jaså? Jag gillar det.
-Vad är det? -Det luktar verkligen gott.
Just det, det blir currygryta, va? Jag är vrålhungrig, Inui.
Ska vi äta?
Javisst. Det gör vi.
Jag gillar att ha såsen på riset. Hur vill du ha det?
-Jag vill ha såsen bredvid riset. -Jaha. Okej.
-Får jag låna toaletten? -Självklart.
Tack.
Jag är ledsen, Inui. Jag råkade hälla såsen på riset på båda.
Öh?
Inui?
-Jag går hem. -Va?
-Men maten då? -Du kan få den, Haida.
När den har svalnat kan du ställa in den i kylen och äta den i morgon.
Vänta, Inui.
Förlåt.
Du har inte gjort nåt som kräver en ursäkt. Allt är bra, än så länge.
Säg mig bara en sak.
Gillar du mig?
Undertexter: Ivar Hägg