ВІСІМ МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
УВАГА
#SAYHERNAME
ПОЇЗДКИ НА ЗАХОДИ
Так, добре.
Йо, твій татусь нам автобуса орендував? І все інше?
Не знаю. Може, пожертвував якісь гроші.
-Доброго ранку, Меґ. -Привіт.
Усе, мамо. Бувай.
Бережи себе. Я тебе люблю.
Я тебе теж.
Нічого не забув?
Ой.
Хорошої тобі гри.
Доброго ранку, тренере!
-Є результати швидкого тесту? -Так.
ТЕСТ НА COVID-19 ДЖЕЙС КАРСОН – НЕГАТИВНИЙ
Застрибуй.
Гаразд.
Вітаю, сер. Я –Джейс.
Доброго ранку, юначе. Я – містер Райт.
Райт – тобто, «не помиляється» чи «не лівий»?
Не вгадав. На початку W, та вона не читається.
Зрозумів, сер.
Привіт, Джейсе. Як почуваєшся?
Радий, що знову гратиму. І втомлений.
Ясно. Їхати довго. Відпочинь.
Добре.
-Привіт, тренере. -Привіт, Ніку.
У автобус більше не можна. Правила дистанціювання.
Застрибуй до Меґ. Там все одно зручніше.
Авжеж. Без проблем.
ВХІД ТІЛЬКИ В МАСЦІ
ЖИТТЯ ЧОРНИХ ВАЖЛИВІ
ВІТАЄМО У ВІРДЖИНІЇ ВІРДЖИНІЯ ДЛЯ ЗАКОХАНИХ
Ми – обличчя Америки!
Я НАСТУПНИЙ?
ЧОМУ В НАС ДОСІ БІЛЬШЕ ПАМ'ЯТНИКІВ, НІЖ У ІНШИХ ШТАТАХ?
…обличчя Америки! Ми – обличчя Америки!
КОЛІР ШКІРИ – НЕ ЗЛОЧИН
Ми – обличчя Америки!
БУДУЙТЕ ПАМ'ЯТНИКИ СВОБОДІ
ЧОМУ В НАС БІЛЬШЕ ПАМ'ЯТНИКІВ КОНФЕДЕРАТАМ, НІЖ У ІНШИХ ШТАТАХ?
СПАДОК НЕНАВИСТІ – ЖОДНОЇ РАДОСТІ
ВЛАДУ НАРОДУ
НІ – СОЛДАТАМ-КОНФЕДЕРАТАМ! БІЛЬШЕ ЛЮБОВІ
ВЕЛИЧ, А НЕ НЕНАВИСТЬ
Ми – обличчя Америки!
-Що в тебе, бро? -Ага. Чорт.
Номер 25
Я награвся в баскет на приставці Готовий грати в реалі
Даю пас Дрю Він теж готовий грати
Він давно не носив Пов'язки на голові
Сидів на уроках у Zoom Неправильно відповідав
Добре, слухайте.
Думаю, ви готові грати Джейс, бро
Він розчавить суперників Як комах
Надіюся, він закине Багато м'ячів без перешкод
Навіть непростих Хоч і минуло багато часу
Так, минуло багато часу
Ми звалися «Ґрайнд» І тепер гаруємо, як тоді
-Так. -Я весь час думаю про «Гордість»
У мене гострий зір Тож нам не повилазить
Ви знаєте, я не підведу, ні
Тепер, коли повернувся Й атакую
Стрибаю високо Ви знаєте, я не схиблю
На районі Я «влучний дев'ятикласник»
І я це доводжу…
Про що це ти?
Я так радів, коли пішов у старшу школу.
А тепер усе онлайн. Як мені знайомитися з дівчатами?
А ми до школи ходимо.
Але мусимо носити маски й тримати дистанцію.
Тож це теж не сприяє налагодженню любовних стосунків.
А як у тебе, Ніку?
Моя подружка – баскетбол.
Бро, це так кріпово звучить.
Хоч ми й граємо проти твоєї колишньої команди,
грай, як зазвичай.
Я так і зроблю.
Гру покажуть у прямому ефірі, так?
-Так. -Мої рідні в Пуерто-Рико дивитимуться?
Gladiator використають гру,
як рекламу – себе й «Домініон Боллерс».
То, може, зіпсуємо їхні плани?
Ви ж щойно сказали грати, як зазвичай.
Так. І це теж.
Агов, бро…
Розслабся.
Протри антисептиком.
Та розслабся.
Йо! Ану тихіше!
Кілька місяців тому ти кричав на них, як тренер.
А тепер – як батько.
Згадав. Я не показав тобі, яка вона вже велика.
Тільки погляньте на цю дитинку.
Так.
Вона не більша, ніж на вчорашній фотці.
Привіт. Як справи?
Добре. Ви вже приїхали?
Та ні. Ще довго.
Хочу тобі щось сказати.
Що?
Дівчина з моєї команди, Мішель.
Ну?
Вони з іншою дівчиною, яка раніше грала в мого тренера,
будуть свідчити проти нього.
Розкажуть про все, що він з ними робив.
Думала, мене це втішить, але… ні.
Що ти хочеш сказати?
Я теж повинна свідчити.
Ти казала, що більше не хочеш про це говорити.
Не хочу. Але… мушу.
-Я розповім мамі. -Коли?
Сьогодні. Після церкви.
Добре.
Це правильно.
Ти так вважаєш?
Ага.
А що як під час свідчень…
у мене спитають, що я знаю про напад?
А ти щось про нього знаєш?
Бо я – ні.
Ні, не знаю.
Добре. Покажіть клас.
Як завжди.
Виходь.
-Я наздожену. -Добре.
РЕСТОРАН «У КЕРОЛІН»
-Тут ціла група. -Чого ти так рано?
Зараз у Каліфорнії 06:15.
Так, знаю. Просто відчуваю, що мені слід бути з вами.
Так, слід.
Ми потрібні бабусі.
Так. Якби я не мусив працювати, був би з вами.
Мама сказала, що ти не хочеш говорити з психотерапевтом.
Я просто нервуюся через пандемію, це не значить, що я збожеволів.
Ні, синку. Психотерапія не означає, що ти збожеволів.
Ми переживаємо за тебе.
Видно, що тебе щось турбує, але ти не знаєш, як про це говорити.
Нічого мене не турбує.
Чесно.
Знаєш, я…
мабуть ще посплю. Добре?
Добре. Дивитимешся гру?
Авжеж.
-Я тебе люблю. -А я – тебе.
-Не забувай молитися. -Добре.
Добре.
Можна виписати один рахунок на всіх?
-Так. Добре. -Га?
А-а, так. Це я, Джейс Карсон.
Вибачте, міс, я не можу з вами сфоткатися.
Сфоткаюся з вами – набіжить черга охочих.
Гаразд.
Думаю, одну фотку можна.
Мої батьки й досі не знають, наскільки ми класні.
Вони дивитимуться?
Сказали, що так.
Хай там як, мушу старатися.
Після сьогоднішньої гри всі знатимуть, як класно ми граємо.
І ти це знаєш, бо…
Це передчуття.
Думаєш, «Домініон» спробують тебе задавити?
Мабуть. Я знаю, що вони взяли кількох здорованів.
Ти не нервуєшся?
Це вони мають нервуватися.
А я нервуюся. Стільки людей дивитимуться…
Якщо не хочеш схибити,
не бійся схибити.
-Зрозумів? -Так.
Слухаю вас?
Можна мені три порції хашбраунів?
Поїздки з моєю командою були одними з найкращих митей життя.
Сподіваюся, вони не сприймають це, як належне.
Як усі ми колись сприймали?
Ні.
Через те, що зараз діється, вони більше радіють поїздці, ніж ми колись.
Що, велетню,
цей ресторан недостатньо хороший для тебе?
Я їм лише в чотиризіркових.
McDonald's, Burger King.
Жартую. Я ще не перетравив сніданок,
яким пригостили мене ви й міс Тоня.
Ми з нею думали,
чи не замінити наш диван розкладним.
Тобі буде зручніше.
У цьому немає потреби, тренере.
Коли мама вийде з тюрми,
впевнений, моє життя знову нормалізується.
Думаєш, ми це заради тебе робимо?
Ні, ні.
Я не хочу, щоб ти своїм великим задом продавив нам меблі.
Гаразд, тренере.
-Я серйозно. -Добре.
Я лише…
намагаюся дещо зрозуміти.
-У баскетбол ми граємо без масок. -Так.
-Їмо без масок. -Ага.
Ти вважаєш, у цьому є сенс?
Ні, немає. Усе це – якесь безглуздя.
У нас щойно народилась дитина. Тоня вже не пускає мене додому.
Вона палить мій одяг.
Прямі штани кольору хакі. Попрасував зранку й усе.
Дуже класні.
Усі ті гравці…
Чорт, у мене до ножа сироп прилип.
ЧОЛОВІЧИЙ
Я знаю, ти сам себе перевершиш.
Просто кажу, бро. Ти скажений.
Щось сталося, офіцери?
Виклик через порушення спокою.
Ми нікого не займаємо. Просто їмо.
Хтось з клієнтів поскаржився.
Ви приїхали на протест?
Ми – баскетбольна команда. Їдемо на гру.
Було б добре, якби ви всі поїхали.
-Прошу, офіцере? -Меґ.
Я хочу знати, він просить нас чи каже нам поїхати.
-Щоб було зрозуміло. -Я кажу вам,
що було б добре, якби ви забралися.
Це вільна країна. Я нікуди не поїду, поки не доїм.
Факт.
І – раз!
-Заждіть! Спокійно! -Зачекайте.
Будь ласка, заспокойтеся. Усе добре. Жодних проблем.
Вибачте, офіцери, ці хлопці нікого не турбують.
Відійдіть, мем. Дякую.
Усім покласти руки на стіл і встати.
-Чому? -Маячня якась!
Гей! Замовкни.
Жодних проблем. Ми підкоряємося.
Повільно. Руки на стіл.
Усе буде добре. Вставайте.
Кого-небудь розшукує поліція?
Ні, мене не розшукує.
Ні.
Не розшукує.
Покажіть документи.
Я засуну руку в кишеню й дістану.
Хочу перевірити, чи не в розшуку Айзек Кеннеді Едвардз
і Наїм Малік Рахім.
Прийняла. Очікуйте.
Де ви працюєте?
Я працюю в магазині «Інструменти й ремонт».
А ви?
Підрядник.
Документи в порядку. Ордерів на арешт нема.
Вони чисті.
Гаразд.
Можете їхати.
Ні. Ми ще не доїли.
Беріть речі й ходімо.
-Але, тренере… -Джейсе!
Ти чув, що я сказав. Ходімо.
Я все одно не можу тут дихати.
ВИ В'ЇЖДЖАЄТЕ В ОКРУГ САМНЕР
Ваша черга, юна леді.
СПОРТИВНИЙ ЗАЛ ПАМ'ЯТІ СОЛДАТІВ ОКРУГ САМНЕР, ВІРДЖИНІЯ
Добре.
Наступна. Привіт.
-Гей. -Глянь, хто приїхав!
Підійдіть.
Хочу з вами всіма поговорити.
Мені жаль, що з нами таке сталося.
Жахлива ситуація. Знаю.
Наша робота – дбати про вашу безпеку.
І ви в безпеці.
А тепер… давайте розімнемося.
І настроїмося.
«Настроїмося»? Ви серйозно?
Так. Треба настроїтися. У вас сьогодні гра.
-От боягуз. -Що ти сказав?
Та біла леді в ресторані більше за нас вступилися, ніж ви.
А що я, по-твоєму, мав робити? Битися з ними?
Ви мали сказати їм іти під три чорти, тренере.
Ми їх не боялися.
А я боявся.
Слід було поскаржитися поліції.
-Поліції на полісменів? -Серйозно?
Я просто кажу. Вони не мали права.
Ви закінчили?
Краще ви будете сердитися на мене, ніж опинитеся в тюрмі чи ще гірше.
Це правда.
Я зафіксувала номери їхніх значків. Ми поскаржимося.
Людям у цьому спортзалі
начхати на те, що з нами сталося в ресторані.
Усі в цій країні вже стомилися слухати подібне. Серйозно.
Через кілька днів копи про це забудуть.
А ви пам'ятатимете, поки житимете.
Я хочу, щоб ви пам'ятали, що сьогодні вас намагалися зупинити.
Але ви вийшли й зіграли найкращу свою гру.
Ходімо, пацани.
Джейсе.
Подбай, щоб хлопці грали разом, командою. І будь лідером.
Я хотів бути лідером у ресторані, а ви мені завадили.
Ми могли б діяти, як у шістдесяті. Влаштувати посидющий протест.
Тобто, сидячий протест.
Ага, його.
Поясню тобі стан справ.
Якби ви були білі, копів би не викликали.
-Відкрили Америку! -Ага.
Може, я й хотів би їх послати.
Сказати їм, що на вас чекає такий успіх,
про який інші з нас могли лише мріяти.
Я хотів їм сказати,
що їм пощастило б, якби вони мали таких синів,
як ти й інші наші гравці.
Та якщо люди тебе не чують, ти їх не зміниш.
-Вони не хотіли почути нас. -Якщо голосно кричати – почують.
Почують, що ти двометровий темношкірий.
Я мусив вивести вас звідти.
Якщо через це ти вважаєш мене боягузом, я не переживатиму.
У нас попереду гра.
І ніхто з команди не постраждав.
Змусь їх зібратися, Джейсе.
ПІВДЕНЬ ПІВНІЧ
ШАНА СОЛДАТАМ, ЯКІ ЗРОБИЛИ НАС ТИМИ, КИМ МИ Є.
КРОСІВКИ GLADIATOR
Тату, що…
Чого це ти прийшов?
Ти казала, що я не був на жодній твоїй грі.
От я й тут.
Ну, дякую.
-Мені треба… -Так, іди.
Роби свою справу.
Вітаємо всіх
на нашій черговій грі Солдатської баскетбольної битви…
яку організувала компанія Gladiator.
Поаплодуймо їм.
Дякую.
Ця подія, спонсором якої в цьому році виступає Gladiator, –
вшанування наших солдатів,
у минулому й теперішньому,
на Півночі й Півдні.
Справжніх гладіаторів.
А тепер поаплодуйте дівчині, яка виконає національний гімн –
чотирнадцятирічній Маріанні Лефлор.
О, скажи, чи ти бачиш
У світлі світанку
Те, що ми радо вітали
На вечірній зірниці
Що у смугах широких Та яскравих зорях
Чорт.
-У смертельнім бою -Що ти робиш?
Це вже застаріло.
А те, що сталося з нами в ресторані, більш ніж застаріло.
Над захисними валами
Скажи, яке, в біса, це має до цього відношення?
Знов замайоріє?
Треба, щоб нас почули.
Ракет спалах
Та вибухи бомб
Освітили наш прапор вночі
Довівши, що він був ще там
Скажи, чи ще тріпоче
Вкритий зорями прапор
Там, де земля вільних
І дім
Хоробрих?
Тобі має бути соромно!
-Яка ганьба! -Поїхали.
Граймо.
Не хвилюйтеся через це. Граймо.
Яка зневага!
Забирайтеся звідси!
Де ваша повага?
Давайте.
Забирайтеся! Їдьте додому!
Йо, погнали.
Тримайтеся разом. Граймо.
Так, погнали.
-Злочинці! -Кулаки докупи.
«Гордість» на три. Раз, два, три…
«Гордість»!
-Так! Погнали! -Давай, бро.
Технічний фол.
-Що? Ви серйозно? -За що?
За те, що повис на кільці.
Йо. Ти нічого не скажеш?
Ми схилили коліна на Солдатській битві.
Сьогодні нас не слухатимуть.
Я заблукав і мені не щастить
-О, Господи -Стільки болю й страждань
-Я вже не радію -Я вже не радію, як раніше
Гей!
Чуєте мене? Погляньте на мене.
Майте повагу. Люди воювали за цей прапор.
Стільки болю й страждань
На мене тисне тягар
Що таке, доню?
Тренер Воррік.
Він…
робив таке,
чого не робив більше ні з ким.
Він змусив мене думати, що я особлива.
Він торкався мене.
Що ти таке кажеш?
Мені дуже жаль.
Так!
Поїхали, хлопці!
Молодці, «Домініон»!
Що? Мій фол? Що я йому зробив?
Якась маячня.
Це ти навчив його правила порушувати, Осамо?
Стільки болю й страждань
Стільки болю
-Згори! -І страждань
Давайте! Погнали!
Страждань
Так
Ого! Що за фігня? Що ти робиш?
Давай, вперед!
Ні! Фол!
Фол! Що?
Ви не свиснете? Рефері! Та що ж ви робите?
Правильно, рефері!
Технічний фол у жовтих. Через тренера. Два штрафних.
Так, давайте!
ГОСПОДАРІ 21 – ГОСТІ 9 ПЕРІОД 1
Ми не даємо двом з найкращих гравців DMV набрати більше десяти очок.
Чудова гра. Зрозуміли?
Вони не зосереджені. Вони не в грі.
А ви зосереджені. Так тримати. Тисніть на них у захисті.
Нападайте, не зупиняйтеся.
Філе, коли будеш вкидати м'яча,
Вінс і Нік сформують подвійний заслін для Джейса.
Кидай йому.
Вінсе, мені потрібен цей заслін, щоб Нік міг відкритися.
Джейсе, знайди його.
Ми відстаємо на 12 очок. Зберіться й грайте!
Поїхали.
«Гордість» на три!
-Раз, два, три! «Гордість»! -«Гордість»!
Схоже, команда хороша.
Так, сер. Вони дуже підходять цьому бренду.
Аут. Жовті вкидають.
Чуєш, нуль. Прояви трохи поваги, га?
Мої податки покривають твої кросівки й талони на їжу.
Підійди ближче, дурню, й скажи мені це в лице.
Виходь!
-Гей! -Дайте їм технічний фол!
Ви – ганьба! Ганьба цієї гри!
Ганьба країни! Ганьба.
Жахливо!
-Назад у Африку! -Женіть їх!
-Годі цього лайна. Завершуй гру. -Що?
Вони грають проти «Домініон Боллерс», рефері
й цих скажених глядачів.
-Нічого хорошого не вийде. -Вони не хочуть здаватися.
Вони вже здалися.
Комуняка! Неамериканець!
Готуйтеся!
Не дайте йому кинути!
-Гівняно граєте! -Класний пас, 25!
Яка ганьба! Наша команда грає краще!
Будь ласка, годі!
Гей! Дайте м'яча!
Тримай!
Я так цілий день можу!
Закрий рота, латиносе, бо викличу прикордонників!
Викликаю імміграційну службу!
-Давай, Джиммі. -Так!
Імміграційна служба!
Він з Пуерто-Рико, дурні!
Та байдуже!
Гей, емоції вже зашкалюють.
-Зупиняти? -Так. Зупиняйте.
Імміграційна служба!
Ви – лайно!
Будь ласка, зачекайте!
Давайте не забувати про манери, га?
Я знаю, що декого з вас образили дії цих юнаків.
Та наші солдати билися також і за свободу слова!
Якщо двоє чинять погано, добра не буде.
Добре, народ?
Ви підтримуєте мене?
Давайте, люди.
Ми могли б піти звідси.
Тренер Меґ, тренер Наїм…
вважають, що вам вже добряче дісталося.
І знаєте що? Може, так і є.
Люди на трибунах…
забули, що ви діти.
Як забули копи в ресторані.
Може, і я про це забув.
Якщо хочете піти – я не сердитимусь.
Та якщо хочете залишитися, грайте на повну силу!
Обирайте.
Тренере, можете вийти?
Що?
Щоб гравці порадилися.
Гаразд.
Для всього є час і місце.
Ви маєте рацію. Авжеж.
Я розумію.
Я зараз повернуся.
На їхньому місці я б пішов. Їм нема чого доводити.
Тато любив казати:
«Кожному визначному спортсмену є що доводити».
-І тренерам теж? -Звісно.
То що ти хочеш довести?
Не знаю.
Та знаю: якщо поїдемо зараз, коли вони в такому стані,
я, мабуть, вже не зможу їх надихнути грати.
Вони зляться на весь світ, Айку. Ти знаєш це відчуття.
І знаю, якими їх бачить світ.
Те, що я схилив коліно, не значить, що я сліпий.
Старша школа, тренери в коледжі.
Вони знають, як допомогти підлітку, який уляпався в біду з наркотиками.
Та не знають, як допомогти тому, хто вважає, що він борець за права.
Ви бачили пам'ятник перед залом?
Як можна звеличувати й тих, хто бився проти рабства,
й тих, хто бився за нього?
Вони хочуть усім догодити.
Як і дехто в цій кімнаті.
Намагається бути в команді, не будучи з нею.
-Що це ти верзеш? -Чому ти не схилив коліно, Мендесе?
Бо я не танцюю під дудку Джейса Карсона.
І тому я не з командою?
Після того, що ми сьогодні пережили, ти мусив приєднатися!
Якщо я за одного з вас – я за всіх вас.
Хіба не так треба?
Про що це ти, бро?
Якби я схилив коліно, Роял залишився б стояти сам.
Я не хотів, щоб так сталося!
Ти теж мав схилити коліно!
Хіба гроші твого батька допомогли тобі сьогодні з копами?
-Яке це має значення? -Що?
Яке це має значення?
-Це має значення! -Ні!
Ви всі лицеміри! Говорите тут про братерство.
Схилив я коліно чи ні –
це не змінить того, як ви мене сприймаєте.
Як ви до мене ставитеся.
Мені теж не сподобалася зустріч з копами,
але через вас я так почуваюся щодня.
Наче мені не місце серед вас.
І чому?
Бо в моїх батьків є гроші?
-Бо я не живу в Сіт-Плезанті? -Я теж там не живу.
-І що? -Ти думаєш, я не вмію грати!
Що я не розумію гру.
Це ж так?
-Він не бреше. -Це інше.
Тому я не один з вас.
Але я вмію грати.
І розумію гру.
Знаєте, чому номер п'ять з «Боллерс» нас легко обходить?
Бо нападає з заслоном на захисника.
Так було й у минулій грі.
У тій грі він тринадцять разів проходив подвійний заслін.
Лише проти тебе, Дрю, чотири рази.
А тебе, Вінсе, двічі обдурив, удаючи кидок,
бо ти занадто агресивно граєш.
Останні сім разів він кидав у кільце після паса.
Тричі обганяв Рікі в ривку до кільця.
А ще чотири рази закидав, коли втручався Філ.
-Чорт. -Що?
Чувак вчиться, завчаючи напам'ять.
Аж мороз по шкірі, бро.
-Реально. -Здуріти можна.
Ти просто на атоми гру розклав.
Правда.
Дякую, що попросили ведучого знизити градус.
Авжеж. Без проблем.
Це якась маячня, що до вашої команди так ставляться.
Я вам вдячна.
Я приїхала подивитися, як моя команда надере дупу обранцям Gladiator.
Та якби ви знали, чого нам коштувало приїхати сюди, це здається дрібницею.
Це не дрібниці – вчити дітей,
що для всього є час і місце.
Перепрошую?
Погодьтеся, Меґ, це була дурість.
Ви намагалися зіпсувати мій захід, але так вам це зробити не вдасться.
Ваш захід з конфедератським прапором на стіні?
Якби була моя воля, він був би червоно-чорно-зелений.
Узагалі, мені подобається розуміти, з ким я маю справу.
У вас коротка пам'ять?
Це ліберальний спосіб назвати мене запроданцем?
Мене й гірше обзивали.
-Насолоджуйтеся другою частиною. -І ви.
Здається, що скаженіші ставали глядачі, то скаженіші були ми один з одним.
Ти про те, як накричав на мене?
Чи ти на мене, бро.
Насправді мені все одно, схилили ви коліно чи ні.
Мені начхати на той натовп.
Цілий день люди припускають, що знають нас.
Думають, що ми не маємо права почувати гордість.
Так? І це дурня.
Ми – Америка.
Отут, у цьому приміщенні.
Чи вирішимо ми піти, чи залишимося –
рішення має бути одностайне.
Ми сім'я.
Ми залишаємося.
Ну то ходімо.
-Так. Покажемо їм. -Ходімо.
Ліворуч! Давай ліворуч!
Говоріть один з одним!
Міняйтеся!
Так, бро! Отак треба!
Давай, бро.
Нападайте!
Пробивайтеся!
І що ти зробиш? Відвали.
Повільніше. Руки вгору!
-Сидіть вдома. -Назад у Мексику!
ГОСПОДАРІ 51 – ГОСТІ 43 ПЕРІОД 4
Сюди! Я відкритий!
Згори!
Погнали!
Рікі!
Отак. Молодці! Давайте.
Чого це вони?
Відвали, чувак.
Тренере, випустіть замість мене Рояла.
Ти що, здаєшся?
Звісно ні.
Ти збожеволів?
Не думаю.
У нього все вийде, тренере.
Рояле!
Іди замість Дрю.
-Так, тренере. -Заміна!
Ти зможеш, друже.
Отак! Давайте!
Так!
-Так! -Тайм-аут.
Гей! Тайм-аут!
Йо! Ти просто бог захисту. Як тобі таке вдається?
Він 13 разів прорвався крізь заслін.
Ще шість разів обійшов заслін і закинув триочкові.
-Останні три рази… -Добре, Рояле.
Просто продовжуй.
Фу!
Подвійний заслін!
Ага, кидай! Молодці, пацани!
Йо, Ніку! Ти ж можеш!
-Знаю! -Ні, не знаєш.
Я тобі кажу: тебе відволікає галас.
Вони мене дуже накрутили.
Забудь про них. Це наша гра.
Ми тут. Отут.
ГОСПОДАРІ 58 – ГОСТІ 56 ПЕРІОД 4
Біжимо.
ГОСПОДАРІ 60 i ГОСТІ 58 ПЕРІОД 4
Може, попросимо тайм-аут?
Ні. Хай грають далі.
Філе! Туди, бро!
Так!
Ура!
Не зараховано!
Він не вчасно кинув!
Ви вкрадете в них перемогу?
Це ж діти! З дітьми так не можна!
Гру завершено.
Погане рішення!
Боббі!
Ви знаєте, що це брехня!
От лайно. Ну.
Бачиш, що ти пропускав стільки років?
Таке – норма на ваших іграх?
Так, звичайний робочий день.
Не скажу, що мені сподобалося, що ваша команда схилила коліна.
Але те, як до них поставилися…
як проігнорували останній кидок – це паскудство.
Я справді так думаю.
Дякую.
Треба відвезти їх додому.
Ти могла б зайти до мене
в найближчі два-три дні?
Треба дещо обговорити.
Авжеж.
Лікування проходить добре?
Поговоримо потім.
Гаразд.
Дякую, що прийшов.
Ти сьогодні молодець.
Наші хлопці сьогодні виграли.
Так. Але закінчення гри трохи спірне.
Що лише простимулює розмови про Gladiator.
Молодець.
-Подзвони мені. -Так, сер.
«ГОРДІСТЬ» СХИЛИЛИ КОЛІНА #РАДИКАЛИ
Баскетбольна команда їде на гру.
Усім встати. Руки на стіл. Негайно!
-Чому? -Слухайтеся!
Ми підкоряємося. Усе гаразд.
«ГОРДІСТЬ» ПРИЙМАЮТЬ ПО-КОРОЛІВСЬКИ #РАДИКАЛИ
ЯК ЇСТЬ ЧОРНИЙ #РАДИКАЛИ
Кого-небудь розшукує поліція?
Не розшукує.
Покажіть документи.
Ходімо.
Я все одно не можу тут дихати.
АНТИСОЦІАЛЬНИЙ
Я не можу дихати!
Що тут діється?
Я не можу дихати!
Я НЕ МОЖУ ДИХАТИ МИ РОБИМО АМЕРИКУ ВЕЛИКОЮ
Я не можу дихати!
Якого біса?
Я повернуся.
-Філе! -Я за ним, тренере. Усе гаразд.
-Джейсе! Але… -Я за ним, тренере.
Я не можу дихати!
Айку!
-Що? -Ти їх бачиш?
Так!
-Тоді не роби нічого. -Що?
Їм це потрібно.
ЛЮДИ ВАЖЛИВІШІ ЗА МАЙНО МОЧАННЯ = НАСИЛЛЯ
Ти ж це розумієш?
Нам це потрібно.
В ІНФОРМАЦІЙНУ ДОБУ НЕЗНАННЯ – ЦЕ ВИБІР
ПРИБЕРІТЬ РАСИСТСЬКУ СТАТУЮ!
ГОДІ ВЖЕ
ЗНЕСІТЬ ЇЇ
Я не можу дихати!
Це такий тімбілдінґ?
Мабуть, так.
-Ти в нормі? -Так.
У баскетболі не можна плакати. Ти ж це знаєш?
Упевнена, десь є старе відео з тобою, яке доводить протилежне.
Я не можу дихати!
Гей!
Ти з тої команди з ресторану? Ви всі схилили коліна на грі?
Так. «Гордість DMV». Звідки ви про це знаєте?
Вас на інсті називають радикалами.
Можна з тобою сфоткатися?
Звісно.
Гаразд. Авжеж.
Я не можу дихати!
Йо, респект. Дякую, малий.
Продовжуйте свою справу.
Зрозумів.
Усі ми – обличчя Америки!
Тепер я ще більше хочу у Флориду на Національний турнір.
Для цього треба виграти всі заплановані ігри.
Ви згадали, що хотіли сказати тим копам,
що на мене чекає такий успіх, про який ви могли тільки мріяти.
Ви справді так думаєте?
Ні. Я збрехав.
Ага. Це правда.
…обличчя Америки!
Усі ми – обличчя Америки!
До нових висот
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко