СЛЕД ОСЕМ МЕСЕЦА
КАЖИ НЕЙНОТО ИМЕ
Добре, влизай.
Баща ти ли е осигурил автобуса?
Не знам. Може да е направил дарение.
Добро утро, Мег. - Добро.
Е, мамо, довиждане.
Пази се. Обичам те.
И аз те обичам.
Забравяш ли нещо?
Успех на мача.
Добро утро, тренер.
Резултат от бърз тест? - Ето го.
ТЕСТ ЗА КОВИД 19 - ОТРИЦАТЕЛЕН
Качвай се.
Добре.
Привет, аз съм Джейс.
Добро утро. Аз съм г-н Райт.
"Рай" като прекрасното място отвъд?
Райт, с "Т" накрая.
Ясно.
Как си, Джейс?
Развълнуван. И уморен.
Почини си по пътя.
Добре.
Здрасти, тренер. - Ник.
Пълно е, спазваме дистанция.
Качи се при Мег. Там ще ти е по-удобно.
Добре.
МАСКИТЕ СА ЗАДЪЛЖИТЕЛНИ
ЖИВОТЪТ НА ЧЕРНИТЕ Е ВАЖЕН
ДОБРЕ ДОШЛИ ВЪВ ВИРДЖИНИЯ
Така изглежда Америка!
МОЙ РЕД ЛИ Е?
ЗАЩО СМЕ ЩАТЪТ С НАЙ-МНОГО ПАМЕТНИЦИ?
Така изглежда Америка!
ЦВЕТЪТ НЕ Е ПРЕСТЪПЛЕНИЕ
Така изглежда Америка!
ПАМЕТНИК НА СВОБОДАТА
ЗАЩО СА НИ ПАМЕТНИЦИ НА КОНФЕДЕРАЦИЯТА?
НАСЛЕДСТВО НА ОМРАЗАТА
ВЛАСТ НА НАРОДА
СТИГА РАСИЗЪМ!
"НЕ" НА ОМРАЗАТА
Така изглежда Америка!
Давай. - Ха така.
Номер 25.
Стига видеоигри, готов съм за терена.
Подавам на Дру, той топката поема.
Твърде дълго не игра,
в "Зум" без камера вися.
Вярно!
Дано сте във форма. Брато,
ще смачкаме ония кат тесто.
От тройката да вкарваме от раз.
Може и отблизо след точен пас.
Доста време мина.
И преди, и сега играем за двамина.
Добре! - "Увереност" е мое мото.
В играта нищо не убягва на окото.
Никакво отпускане при мен.
Да вкарвам се завръщам окрилен.
Скачам най-високо, няма друг такъв.
Винаги, във всичко аз съм пръв.
Забивам яко...
Какви ги дрънкаш?
Нямах търпение за гимназията.
Но учим онлайн. Как да срещна момичета?
Ние сме присъствено.
Но носим маски и спазваме дистанция,
което не се отразява добре на любовния живот.
А ти, Ник?
Моята любов е баскетболът.
Осъзнаваш ли как звучи?
Ще играем срещу стария ти отбор,
но се настрой като за нормален мач.
Добре.
Ще се предава на живо, нали?
Да. - И в Пуерто Рико ще го гледат.
"Гладиатор" ще използва мача като реклама за тях и "Доминиън".
Трябва да ги свалим на земята.
Нали каза да се настроя като за нормален мач?
Да. И това също.
Брато...
Споко бе.
Дезинфекцирай ръцете.
Споко бе, човек.
По-тихо!
Преди ги овикваше като треньор.
Сега - като баща.
Бях забравил. Щях да ти показвам колко е пораснала.
Я какво бебче!
Не е пораснала много от вчера насам.
Как си?
Добре. Пристигнахте ли?
Далече сме още.
Трябва да ти кажа нещо.
Какво има?
Нали я знаеш Мишел от отбора?
Да.
С една жена, която е играла при тренера, ще свидетелстват срещу него.
Ще разкажат как им е посягал.
Мислех, че ще ми олекне, но... не стана така.
В смисъл?
И аз трябва да свидетелствам.
Нали казваше, че не ти се говори?
Така е, но... Трябва да го направя.
Ще кажа на майка ми. - Кога?
Днес. След църквата.
Това е добре.
Правилно ще постъпиш.
Така ли мислиш?
Да.
Ами ако в съда
попитат дали знам нещо за побоя?
Ама ти знаеш ли нещо за това?
Защото аз - не.
Не, не знам нищо.
Играй на макс.
Винаги.
Слизайте.
Сега идвам. - Добре.
Цяла група са. - Защо не спиш?
В Калифорния е 6,15 ч.
Да, знам, знам. Ще ми се да бях с вас.
И с право.
Обаче баба има нужда от нас.
Ако не бях на работа, и аз щях да дойда.
Майка ти каза, че не искаш да говориш с психолога.
Това, че пандемията ме тревожи, не значи, че съм луд.
Не, синко. Психотерапията не е за луди.
Просто се тревожим.
Затормозен си, а не искаш да говориш за това.
Нищо ми няма.
Добре съм, честно.
Виж...
Мисля да поспя още малко.
Добре. Ще гледаш ли после?
Разбира се.
Хайде, обичам те. - И аз.
Да си казваш молитвите. - Добре.
Чао.
Може ли всичко да е на една сметка?
Да, добре.
Да, аз съм - Джейс Карсън.
Съжалявам, госпожице, никакви селфита.
Ако се снимам с вас, ще ме обсади цяла тълпа.
Добре.
Но само едно.
Нашите нямат представа колко сме добри.
Ще гледат ли?
Поне обещаха.
И да не гледат, ще се старая.
След днешния мач всички вече ще знаят колко сме добри.
И откъде знаеш?
Усещам го.
Дали старият ти отбор ще те тормози?
Сигурно. Знам, че са взели високи момчета.
Не си ли притеснен?
Те да се притесняват.
Аз се тревожа. Толкова хора ще ни гледат.
Ако не искаш да се издъниш,
не мисли, че ще се издъниш.
Разбра ли? - Да.
Какво да бъде? - Три порции картофени кюфтета.
Пътуванията с отбора ми бяха незабравими.
Дано те го оценяват.
Ние оценявали ли сме го тогава?
Не.
Предвид цялата ситуация, сигурно го оценяват повече от нас.
Великане.
Под нивото ти ли е това заведение?
Храня се само в лукс.
"Макдоналдс", "Бъргър Кинг".
Не, още съм сит от закуската, с която ме нагостихте с Тоня.
С нея си говорехме да сменим дивана с разтегателен.
По-удобно ще ти бъде.
Не е нужно, тренер.
Когато мама излезе от затвора,
жилищните ми условия ще се върнат към нормалното.
Мислиш, че го правим заради теб ли?
Не...
Не искам да ми съсипеш мебелите с големия си задник.
Добре тогава.
Сериозно говоря. - Хубаво.
Просто...
Опитвам се да го проумея.
Без маски, когато играем.
Без маски, когато ядем.
Къде е логиката?
Няма такава. Никаква логика няма.
Заради бебето Тоня вече не иска да се прибирам.
Гори ми дрехите.
Камуфлажен панталон. Само да се оглади.
Страхотен е, дума да няма.
С всички е така.
Мамка му, сиропът полепна по ножа.
Знам, че бързо-бързо ще угасиш.
Само казвам, братле. Ти си луд.
Проблем ли има?
Смущавате реда.
На никого не пречим, просто се храним.
Получи се оплакване.
За протеста ли сте тук?
Ние сме баскетболен отбор, пътуваме за мач.
Няма да е зле да тръгвате.
Моля, г-н полицай? - Мег.
Не, искам да знам дали това е молба, или заповед.
За да сме наясно. - Казвам ви, че ще е добре да напуснете.
Живеем в свободна страна. Първо ще си доям храната.
Факт.
Скок!
Спокойно! - Чакайте!
Моля ви, спокойно, няма никакъв проблем.
Момчетата нищо не са направили.
Не се намесвайте.
Изправете се, ръцете на масата.
Защо? - Пълни глупости!
Замълчи!
Няма никакъв проблем. Подчиняваме се.
Бавно, ръцете на масата.
Спокойно, просто станете.
Има ли заповед за ареста на някого от вас?
Не, нищо подобно.
Не.
Няма.
Дайте личните си документи.
Добре. Трябва да бръкна в джоба, за да ги извадя.
Искам проверка на Айзък Кенеди Едуардс
и Наим Малик Рахим.
Прието, момент.
Какво работите?
Работя в магазин за ремонтни материали.
А вие?
В строителството съм.
Няма заповеди за арест.
Чисти са.
Добре.
Тръгвайте си.
Не. Още се храним.
Вземайте всичко и да тръгваме.
Но, тренер... - Джейс!
Чу ме. Тръгваме.
Бездруго тук не се диша.
ОКРЪГ СЪМНЪР
Хайде, госпожице.
МЕМОРИАЛНА ГИМНАЗИЯ, ОКРЪГ СЪМНЪР, ВИРДЖИНИЯ
Добре си.
Следващият. Как си?
Момчета. - Виж кой дойде.
Съберете се.
Искам да ви кажа нещо.
Съжалявам за станалото.
Ситуацията беше отвратителна, знам.
Но работата ни е да ви опазим живи и здрави.
И успяхме.
А сега да загреем.
И да си съберем мислите.
Да си съберем мислите? Ти сериозно ли?
Да, напълно. Имате мач днес.
Шубе. - Какво каза?
Онази бяла жена се застъпи повече за нас.
Какво да направя? Да се сбия с тях?
Трябваше да кажем да се разкарат. - И че не ни е страх.
Мен ме беше страх.
Да бяхме повикали полиция.
Заради ченгета? - Ти сериозно ли?
Просто казвам. Нямаха право.
Свършихте ли?
По-добре да ми се сърдите, отколкото да сте в ареста или нещо по-лошо.
Така е.
Имам служебните им номера, ще подадем жалба.
Онези в залата пет пари не дават какво ни се е случило.
На хората им писна да слушат за такива неща.
Много скоро ченгетата ще са забравили.
Но вие ще помните този случай, докато сте живи.
Но искам, въпреки че днес се опитаха да ви възпрат,
да играете по-добре от всякога.
Да вървим.
Джейс.
Работата ти е да сплотяваш и да водиш отбора.
Опитах се в закусвалнята, но ти ме спря.
Можеше да направим стояща стачка като през 60-те.
Седяща стачка.
Да.
Нека ти отворя очите.
Ако бяхте бели, нямаше да викат полиция.
Нещо ново ли ми казваш? - Да.
Може да съм искал да ги напсувам.
Да им кажа, че ще пожънете успех,
за какъвто ние можем само да мечтаем.
Да им заявя,
че ако ти и другите момчета от отбора им бяха синове,
щяха да са късметлии.
Но не искат ли да те чуят, не можеш да ги промениш.
А те бяха глухи. - Ако изкрещим, ще ни чуят!
Ще видят само един крещящ черен великан.
Трябваше да ви измъкна.
Ако това ме прави страхливец, добре.
Мач ни чака.
И съотборниците ти са невредими.
Сплоти ги, Джейс.
ЮГ, СЕВЕР
В ЧЕСТ НА БОЙЦИТЕ, КОИТО НИ ФОРМИРАХА
МАРАТОНКИ "ГЛАДИАТОР"
Татко, какво...
Какво правиш тук?
Каза, че не съм идвал на твой мач.
Ето че дойдох.
Благодаря.
Трябва да... - Да, върви.
Действай си.
Добре дошли
на следващия ключов мач от Мемориалния баскетболен турнир.
С подкрепата на маратонки "Гладиатор".
Да ги аплодираме.
Благодаря.
Това събитие, спонсорирано от "Гладиатор" тази година,
е в чест на воините -
в миналото и настоящето,
на север и на юг.
Истинските гладиатори.
А сега ще чуете националния химн
в изпълнение на 14-годишната Мариан Льофльор.
О, кажи, можеш ли да видиш
в едва разпукалата се зора
това, което приветствахме гордо
при последния проблясък на залеза?
Това, чиито широки бразди и ярки звезди...
По дяволите.
...през опасната битка... - Какво правиш?
Изтъркано е.
Това, което ни се случи в ресторанта, е далеч по-изтъркано.
...над укрепленията наблюдавахме...
И какво общо има с мача?
...така благородно да искрят?
Трябва да ни чуят.
И червеният отблясък на снарядите
и бомбите, избухващи във въздуха,
показваха ни в мрака на нощта,
че знамето ни там е още.
О, кажи дали знамето, обсипано със звезди,
все още се развява
над земята на свободните
и дома
на храбрите.
Засрамете се!
Безобразие! - Хайде.
Вървете.
Няма нищо, вървете, хайде.
Срам!
Хайде, насам.
Къде ви е уважението?
Хайде.
Махайте се оттук!
Хайде, съберете се.
Бъдете единни. Нека играем нашата игра.
Хайде, започваме.
Престъпници! - Ръцете.
Увереност на три. Раз, два, три... - Увереност!
Само така! - Браво.
Технически фал.
Моля? - За какво?
За висене на коша.
Нищо ли няма да кажеш?
Не уважихме химна.
Няма милост за нас.
Изгубих, няма как да победя.
О, господи. - Толкова страдания и мъка.
Изгубих радостта. - Далече е от мене тя.
Чувате ли ме? Погледнете ме.
Научете се на уважение. Воювали са за това знаме.
Толкова страдания и мъка.
Тежко бреме на плещите ми лежи.
Какво има, миличка?
Треньор Уорик.
Той...
Правеше с мен неща,
които не правеше с другите.
Внушаваше ми, че съм необикновена.
Пипаше ме.
Какви ги говориш?
Много съжалявам.
Давайте!
Браво, "Доминиън"!
Какво? Кога съм го фаулирал?
Глупости.
Ти ли ги учи как да фаулират, Осама?
Толкова страдание и мъка.
Толкова страдание...
Отвисоко! - ...и мъка.
Хайде, давайте!
Какво е това, братле? Какво правиш?
Напред!
Няма фал!
Фал! Какво?
Няма ли да свириш, рефер? Стига вече!
Браво, рефер!
Технически фал. Два наказателни удара.
Да, давай!
ДОМАКИНИ - 21, ГОСТИ - 9
Удържаме двама от най-добрите играчи във ВМВ на едноцифрено число.
Страхотна игра. Нали?
Главите им са размътени, не са тук.
Искам дисциплина и натиск от защитниците.
Атакувайте!
Фил, при настъпление
Винс и Ник ще правят един до друг параван на Джейс.
Подай му.
Винс, целта на паравана е Ник да се освободи.
Джейс, ти му подаваш.
Изоставаме с 12 точки. Да се постараем!
Дайте ръцете.
Увереност на три!
Раз, два, три. - Увереност!
Отборът стои добре.
Да, прави чудесна реклама на марката.
Встрани, жълт!
Хей, нула. Прояви малко уважение, а?
Моите данъци те обуват и изхранват.
Я слез да ми го кажеш в лицето!
Разкарай се!
Дай им фал!
Вие сте срам! Срам за баскетбола!
Срам за родината си. Срам.
Ужасно!
Към Африка! - Марш!
Писна ми. Да сложим край. - Какво?
Борят се срещу "Доминиън", рефера и настървена публика.
Върви на зле. - Те не искат да се отказват.
Вече са се отказали.
Не сте никакви американци!
Бъди готов!
Готов да му помогнеш!
Боклуци! - Супер пас, 25.
Безобразие! Нашите могат повече!
Ще се стегнете ли?
Подай!
Дръж!
Цял ден!
Млъквай, че ще извикам гранична полиция!
Или имиграционните!
Хайде, Джими.
Вън! Вън! Вън!
Вън! Вън!
Той е пуерториканец, тъпаци.
Все едно!
Взе да става малко напрегнато.
Да спра ли мача? - Да, спри го.
Вън! Вън! Вън!
Некадърни сте!
Моля ви, спрете!
Вижте, нека не се излагаме.
Знам, че някои от вас се засегнаха от действията на тези младежи.
Но нашите войници са се били и за свобода на словото.
Две злини не правят добрина!
Нали така?
Съгласни ли сте?
Стига.
Можем да напуснем още сега.
Тренер Мег и тренер Наим...
смятат, че много ви се насъбра.
И може би са прави.
Хората в залата
забравиха, че сте деца.
Също като в ресторанта.
Може би и аз забравих.
Ако искате да си тръгнете, няма да се сърдя.
Или пък останете и играйте мъжки!
Вие решавате.
Може ли насаме?
Какво?
Да го обсъдим насаме.
Добре.
Не е това времето и мястото.
Така е, напълно си прав.
Разбирам.
Сега се връщам.
На тяхно място бих си тръгнал. Няма какво да доказват.
Баща ми би казвал:
"Всеки голям атлет има какво да доказва".
И треньорите ли? - Да.
Какво доказваш?
Не знам.
Обаче, ако си тръгнем сега, когато са така настроени,
може и да не ги привлека отново.
Гневни са на света, Айк. Чувството ти е познато.
И знам как ги възприема светът.
Това, че коленичих, не означава, че съм сляп.
Треньорите в гимназиите и колежите
знаят как да спасят хлапе, което се е забъркало с дрога.
Не и как да спасят хлапе, което се има за Малкълм Екс.
Видяхте ли статуята отпред?
Как възхваляват и борците срещу робството,
и тези, които са го защитавали?
Вълкът сит и агнето цяло.
Също като някои от нас.
Хем искат да са в отбора, хем не са с него.
Какво искаш да кажеш? - Защо не коленичи, Ник?
Защото не ти играя по свирката.
Не съм с отбора?
След всичко днес трябваше да коленичиш с нас!
Ако е за един, трябва да е за всички! Не е ли така?
Какво искаш да кажеш, братле?
Ако бях коленичил, Роял щеше да стои прав сам.
Не исках да стане така!
И ти трябваше да коленичиш.
Парите на баща ти спасиха ли те днес?
Е, и? - Какво?
Има ли значение?
Има! - Не, няма!
Писна ми да слушам глупостите ви за братството.
И да коленича, и да остана прав,
няма да променя мнението ви за мен.
И отношението ви.
И на мен не ми хареса онова с ченгетата,
но вие ме карате да се чувствам така ежедневно.
Чужд.
И защо?
Понеже нашите имат пари?
И не съм от Сийт Плезънт? - И аз не съм.
Е, и? - Смятате, че не ставам!
Че не разбирам играта.
Прав ли съм?
Да. - Това е друго.
Затова не съм един от вас.
Но ставам.
И разбирам играта.
Знаете ли защо номер 5 от "Доминиън" ни смазва?
Атакува, докато блокират защитник.
Също като преди.
В миналия мач направи същия номер 13 пъти.
Четири пъти те преметна така, Дру.
А теб, Винс, два пъти те подлъга,
защото играеш твърде агресивно.
Последните седем пъти атакува след хващане.
Три пъти изпревари Рики.
А останалите четири се изплъзна на Фил.
Леле. - Какво?
Той запаметява всичко.
Това беше много странно, брато.
Вярно. - Луда работа.
Страхотен анализ дръпна.
Абсолютно.
Благодаря, че помоли водещия да укроти страстите.
Не, моля ти се.
Нямат основание да се отнасят така с отбора ви.
Все пак благодаря.
Тръгнах, за да видя как ще смажем протежетата ви.
Но на фона на преживяното по пътя изглежда несериозно.
Не е несериозно да учиш младите, че за всяко нещо си има време и място.
Моля?
Хайде стига. Беше глупав ход, Мег.
Напразно се опитвате да съсипете събитието ми.
Събитие под флага на Конфедерацията?
Ще ми се да беше панафриканския. Ясно ли ти е?
Всъщност обичам да знам мотивацията на хората.
Значи си сляп.
Това евфемизъм на "продажник" ли е?
И повече са ме обиждали.
Приятна втора част. - И на теб.
Колкото повече ни хулеха, толкова по-нетърпими ставахме.
Затова ли ми крещеше?
И на мен, братле?
Всъщност няма значение дали сте коленичили, или не сте.
Майната й на публиката.
Цял ден разни хора ни гледат и си въобразяват, че ни познават.
Мислят, че нямаме право да сме уверени.
Нали? Пълни глупости.
Ние сме Америка.
Тук, в тази стая.
Независимо дали си тръгнем, или останем...
трябва да сме единни.
Като семейство.
Оставаме.
Да вървим.
Да ги разбием. - Хайде.
Вляво! Стой вляво!
Комуникирайте!
Завърти се!
Браво, брато! Ето така се прави.
Давай, братле.
Спрете ги!
Промъкни се!
Какво ще направиш? Разкарай се от мен.
Забави го! Вдигни ръце!
Чупката! - Връщай се в Мексико!
ДОМАКИНИ - 51, ГОСТИ - 43
Насам, свободен съм!
Високо.
Давай!
Рики!
Точно така. Браво! Хайде.
Какво?
Разкарай се.
Тренер, смени ме с Роял.
Предаваш ли се?
Съвсем не.
Луд ли си?
Не съм.
Той ще се справи.
Роял!
Сменяш Дру.
Да, тренер. - Смяна!
Действай.
Това искам!
Браво! - Таймаут.
Таймаут!
Жестока защита! Как се сети?
Тринайсет пъти се възползва от блокада. Шест пъти вкара тройка.
Още три... - Добре, Роял.
Давай в същия дух.
Преодолей ги!
Браво, само така!
Ник, ти го можеш!
Знам! - Не, не знаеш.
Но ти казвам, това е само страничен шум.
И мен бяха побъркали.
Забрави ги. Важните сме ние.
Тук сме. До теб.
ДОМАКИНИ - 58, ГОСТИ - 56
Хайде, давай.
ДОМАКИНИ - 60, ГОСТИ - 58
Да поискаме прекъсване.
Не, нека играят.
Фил, високо, братле!
Страхотно!
Няма кош!
Времето свърши!
Не! Ще ги ощетите?
Те са деца! Не може да постъпвате така!
Мачът свърши.
Не е честно!
Боби!
Абсурд! Пълна лъжа!
Стига вече.
Видя ли какво си пропускал?
Това нормално ли е при вас?
Ден като ден.
Не мога да кажа, че ми стана приятно, когато коленичихте.
Но отношението им
и начинът, по който ги ощетиха, бяха недопустими.
Наистина мисля така.
Благодаря.
Трябва да ги върна у дома.
Дали ще можеш тези дни
да се отбиеш вкъщи?
Да обсъдим някои неща?
Добре.
Как върви терапията?
Ще говорим.
Добре.
Благодаря, че дойде.
Поздравления.
Измъкнахме голяма победа.
Да, но финалът беше спорен.
Това поддържа интереса към "Гладиатор".
Браво.
Обади ми се. - Да, сър.
"СУАГЪР" ЗАЯВЯВА ПОЗИЦИЯ #РАДИКАЛИ
Баскетболен отбор сме, пътуваме за мач.
Изправете се, ръцете на масата.
Защо? - Изпълни го!
Подчиняваме се.
ВИП ОБСЛУЖВАНЕ ЗА "СУАГЪР"
ОБЯД ЗА ЧЕРНОКОЖИ
Има ли заповед за ареста на някого?
Няма.
Личните документи.
Хайде.
Бездруго тук не се диша.
АНТИСОЦИАЛЕН
Не мога да дишам!
Какво става тук?
Не мога да дишам!
НЕ МОГА ДА ДИШАМ НИЕ ПРАВИМ АМЕРИКА ВЕЛИКА
Не мога да дишам!
Какво правиш?
Сега се връщам.
Фил! - Спокойно, отивам.
Джейс! - Отивам, тренер.
Не мога да дишам! Не мога да дишам!
Айк!
Какво? - Виждаш ли ги?
Да.
Тогава добре. - Какво?
Нужно им е.
МЪЛЧАНИЕТО = НАСИЛИЕ
Нали виждаш?
Това ни е нужно.
НЕВЕЖЕСТВОТО Е ИЗБОР
ХОРАТА НЕ СА ВЕЩИ - СТИГА!
Не мога да дишам! Не мога да дишам!
Тиймбилдинг?
Нещо такова.
Добре ли си? - Да.
В баскетбола няма сълзи. Нали знаеш?
Бас ловя, че има някое твое старо видео, което показва друго.
Не мога да дишам! Не мога да дишам!
Вие сте отборът от ресторанта, който коленичи, нали?
Да, "Суагър". Как се сетихте?
Наричат ви радикали в "Инстаграм".
Една бърза снимка?
Добре.
Сега.
Не мога да дишам! Не мога да дишам!
Моите уважения, хлапе.
Карайте в същия дух.
Разбрано.
Така изглежда Америка!
Повече от всякога искам да стигнем до Флорида.
За да стане, трябва да печелим всеки мач.
Каза, че си искал да заявиш на ченгетата,
че ще постигна успех, за какъвто само сте мечтали.
Сериозно ли?
Не, излъгах.
Не е вярно.
Така изглежда Америка!
Превод на субтитрите Боряна Богданова