Nicolás, det ordner seg.
- Ok, Mami. - Pakk klærne dine.
Mami.
Ja! Kom igjen, Nick!
Godt jobbet!
Gutt!
Hei.
Sånn skal det gjøres.
Det er sønnen min!
Crystal. Ser du? Jeg begynner å få teken på dette.
- Én, to, tre... - Hei. Du må møte en venn av meg.
- "Venn" som i... - Som i jeg er voksen. Han er snill.
- Mekhi. - Jace.
Hyggelig å møte deg.
Alle sammen, kom hit. Sånn, ja.
- Litt nærmere. - Kom igjen.
Jeg biter ikke.
Først vil jeg takke alle for at dere kom.
Alle på denne festen bidro til at sønnen vår ble den mannen han er.
Ja.
Og før jeg begynner å gråte,
vil jeg si at jeg er glad for at min mann og min eldste sønn kunne være her.
De var en stor del av reisen.
De har tre jobber så Nick og jeg kan fly frem og tilbake,
og så Nick kan gå på de beste skolene. Jeg skal ikke gråte.
Etter orkanen Maria...
...bestemte vi oss for å gjenoppbygge både hjemmet vårt og drømmene våre.
Ja. Stemmer.
Og nå er sønnen min 18 og planlegger hvor han skal gå på college.
Og Fabian, min eldste sønn, har akkurat søkt om å studere jus.
Så når Nicholas er ferdig med skolegangen og finner seg til rette på college,
skal jeg tilbake til Puerto Rico...
...hvor jeg vil savne dere alle.
Jeg og Oscar skal prøve å finne ut hva vi skal gjøre i vårt tomme rede.
Alle sammen, la oss feire og danse salsa hele natten lang.
Gå. Gå!
Har nesten lært meg det.
Kompis.
Gratulerer med dagen. Jeg vet vi har vært gjennom mye.
- Samme hva... - Er vi familie.
Bare familie, eller noe mer?
Fred.
Tror du alle vet det?
Håper ikke det. Men fortsetter du å se på meg slik,
- oppdager de det. - Jaså?
Hva så om de vet det?
- Ja. - Ja.
Yo, du burde prøve deg på hun der.
Gjør oss stolte, unge mann.
- Hei. - Hei.
Hva heter du?
- CJ. - Pilar. Hyggelig å møte deg.
- Coach, har du et øyeblikk? - Ja. Hva kan jeg gjøre for deg?
Faren min har blitt syk. Det er alvorlig.
Tenkte jeg skulle kjøre til Virginia og besøke ham, og ta med meg CJ.
For all del. Selvfølgelig.
Jeg vet hvor viktig den første sluttspillkampen er.
Han kommer tilbake i tide.
Ok. Bare hold oss oppdatert, og jeg håper fattern din overlever.
- Takk. - Selvfølgelig.
Greit.
Hei. Feliz cumpleaños, unge konge.
Takk, Alonzo.
Bare hyggelig.
Kom igjen. På tide å feste.
- Vi ses. - Ok.
Ja!
Ja.
- Hei, Coach. - Hei, CJ. Har du det gøy?
Ja.
- Har du noe imot at jeg gir deg et råd? - Nei.
Du er allerede imponerende, spesielt når du ikke prøver å imponere alle sammen.
Å gud.
Jeg utfordrer deg.
Så vi skal kjøre rundt i luksusbeistet for å vise frem hvor rik du er.
Du sier vise frem, jeg sier inspirere.
Ser ut som om en vampyr angrep deg.
Ja. Det må ha vært noe jeg spiste. En slags allergisk reaksjon,
Det må være arvelig. Jeg fikk samme allergiske reaksjon
da jeg var på din alder.
Hør på det.
Så vakkert.
Du vet vel at jeg har lappen?
- Ja. - Du burde la meg få kjøre henne.
Perlen min? Helt fra Maryland til Virginia?
Finnes ikke en bedre måte å forbedre ferdighetene mine på,
spesielt når du sitter ved siden av meg.
Fy søren. Det var litt av et argument.
- Er det et ja? - Ikke faen.
Spenn deg fast.
Bestefaren min Arthur Harrison
hadde en visjon for en skole som kunne utvikle våre fremtidige ledere.
Han ville at lederne skulle være utdannet, ha medlidenhet og kunne tenke selvstendig.
Han finansierte bestrebelsen og håndplukket ledere og lærere.
Han krevde mye skolepenger så skolen kunne være bærekraftig
og tilby muligheter til unge folk som ikke hadde råd til å gå her.
Da moren min ble styreleder,
ønsket hun å utvide skolen ved hjelp av andres penger.
Plutselig kunne alle store donatorer få en plass i styret,
noe jeg prøvde å fjerne da jeg ble styreleder.
Men nå er det en venteliste for alle som vil sitte i styret.
Og alle som vil donere 25 000,
blir overlykkelige hvis jeg snakker med dem på Zoom i 15 minutter.
Du har mye av æren for det, Emory.
Takk.
Men du må også ta eierskap over hvor vi er akkurat nå.
Den pinlige situasjonen med Cedar Coves fire overrasket oss alle.
Og i det siste kvartalet har vi fått inn 30 % mindre penger.
- Du ba meg om å ansette Coach Edwards. - Og du ba oss om å ta inn Jace Carson,
Drew Murphy, Musa Rahaim, og senest, Phil Marksby.
Jeg er ikke her for å kritisere deg, men for å snakke om én uunngåelig sannhet.
Skal vi få skuta på rett kjøl, må vi gjøre noe enormt.
- Mer enormt enn en delstatstittel. - Mener du en nasjonal tittel?
Du garanterte det nærmest tidligere.
Med alle distraksjonene karet vi oss så vidt til sluttspillet.
Så dere har en sjanse.
Det har vi.
Du må gjøre det meste ut av det.
Det er uheldig at vår nåværende rektor ikke har hatt større innflytelse
på å styrke institusjonens rykte. Om bare jeg var i en posisjon til å gjøre mer.
Det er verdt å merke seg.
Hva syns du om å dra hjem etter så lang tid?
- Blir bra for deg å møte bestefaren din. - Hvordan er han?
En mann av sin tid.
Hva betyr det?
Hvis han gjør seg opp en mening, er det umulig å endre den.
Det var inntrykket jeg fikk av bildet i fotoalbumet.
- Fra hæren? - Det var da han var i Vietnam.
Bestemoren din sa at han forandret seg,
som om han mistet noe som verden skyldte ham.
Alt han hadde igjen i tanken, gikk til gården.
Da jeg var 14, tilbrakte jeg hver ledige stund i gymsalen,
borte fra ham, fra gården, fra temperamentet hans.
- Var han voldelig? - Nei.
Han bare likte meg ikke. Og jeg likte ikke ham.
Bestemor sa hun skilte seg da du begynte å tjene penger.
Jeg kjøpte det huset til henne, og han tilga meg aldri for det.
- Vurderte du aldri å kjøpe et til ham? - Han sluttet å ta telefonen.
Så hvorfor skal vi besøke ham?
Tanta di sa at diabetesen tar knekken på ham. Han har ikke så mye tid igjen.
Han forlot sykehuset for å dø i sin egen seng.
Ja, men...
Og jeg må fortelle faren min noe jeg aldri fortalte ham.
- Det blir godt å møte ham. - Jepp.
- Hva skjer, Coach? - Hei. Står til?
Så...
Du og Crystal?
Ja.
Det er mange triste jenter der ute nå. Men du vet hvordan det er.
Å ja. Da jeg giftet meg med Tonya, var det en pandemi av knuste hjerter.
- Ja, særlig. Ja. - Ok.
Hør her. Jeg ringte hver eneste dyktige D1-trener.
De som liker deg, har allerede gitt bort stipendene.
De andre vil fortsatt se hva som skjer.
Hva som skjer? Som at jeg kanskje vil angripe noen i morgen?
Hva snakker du om?
De vil ikke ha en spiller som er en distraksjon.
De vil heller ikke ha en spiller som bare treffer på 20 % av trepoengerne.
Jeg får 29 poeng i snitt per kamp. Hvem bryr seg om jeg treffer på dem?
I det siste? Omtrent alle.
Ryktet om at du ikke kan skyte, sprer seg.
Hva med UCLA?
De har deg under et mikroskop. Men du er fortsatt aktuell.
Taper vi, er vi ute.
Men vinner vi, holder vi sesongen vår i live.
Og jo lenger vi kommer i mesterskapet, desto flere vil følge med på deg.
Jeg må ta en telefon.
Ja. Fortell vampyrvennen din at faren din hilser.
Lakeview overrasket mot Fort Penn, så de kommer til å være gira.
Hei.
Unnskyld at jeg forstyrrer. Har du tilfeldigvis tid til å prate?
- Ja. Er alt i orden? - Jeg er på en liten biltur med fattern.
Ja, jeg hørte om bestefaren din. Jeg er lei for det.
Takk. Pappa vil fortelle ham noe han aldri har fortalt ham før.
Og jeg lurte på om jeg skulle fortelle pappa noe jeg aldri har fortalt ham før.
Unnskyld. Hei sann.
Etter denne turen blir det travelt, og da mister jeg kanskje motet.
Ok. Hvis det er noe du trenger å dele, burde du for all del snakke med ham.
Jeg har tenkt på det du sa på festen.
- Takk. - Ta vare på deg selv.
Om å være deg selv?
TENK AT JEG STØTTE PÅ "THE ENFORCER"!
For å være ærlig fikk det meg til å tenke at jeg ikke har vært helt ærlig.
Den raskeste måten å mislykkes i livet er ved å prøve å glede alle.
Casanova, kom igjen.
Jeg må legge på. Takk, Coach.
Bare hyggelig.
Vi kan få det til.
Vi må bare få dem til å gi alt. Men vi får se.
Dere, kan vi vente litt med å snakke om sluttspillet?
Helt siden jeg fortalte dere at jeg visste at de ikke kom til å be om unnskyldning
til komiteen for å ha forsvart Crystal, har det vært litt kleint mellom oss.
Litt anspent. Og jeg tenker at vi burde rense lufta.
Lufta er ren i mine øyne.
Det går bra med meg.
Ok.
Hva vil du at jeg skal si?
Du hadde info om sønnen min som kunne satt fremtiden hans på spill.
Og du sa det ikke.
Det er ikke greit for meg. Men jeg er her.
Jace delte nyheten med meg i fortrolighet.
Han blir ikke en tjuefiretimersperson hvis jeg ikke er en selv.
Du er opphengt i Jace, som om det vil fikse problemet du hadde med faren din.
- Hva faen sa du? - Dere. Hei.
Du vil ikke at Jace skal mislykkes. Du vil gi ham fremtiden du aldri fikk.
Vi skjønner det.
Hva med Royale?
Vet du at han lider
fordi debattlæreren setter opp konkurranser som kolliderer med kampene?
Drew prøver å finne ut om han skal spille for en D3-skole, eller prøve seg på D1.
Nicks familie prøver å få Puerto Ricos landslag til å legge merke til ham igjen.
Og Musa.
Musa aner ikke hvorfor han får mindre spilletid
i sitt siste skoleår, siden du ikke kommuniserer.
Og med all mulig respekt, Ike: Faren din tenkte ikke bare på 24.
Han tenkte på 22 og to.
To timer til treningen, og de resterende 22 timene til spillernes liv.
Jace er ikke den eneste spilleren som prøver å finne ut av fremtiden sin.
- Klar? - Så klar som jeg kommer til å bli.
- Tante Constance. - CJ.
Du blir kjekkere hver gang jeg ser deg.
- Hei, lillesøster. - Hei, storebror.
Velkommen hjem.
Kjære Gud
Ta hånden min
Takk for at du betalte legehonorarene.
- Du sa det ikke? - Selvfølgelig ikke.
Hjelp meg opp
- Hvordan går det med ham? - Han holder ut.
Jeg er sliten
For din skyld, tror jeg.
Jeg er svak
Hei, kusine.
Jeg er utslitt
Gjennom stormen
Gjennom natten
Led meg videre
Til lyset
Ta hånden min
Kjære Gud
Og led meg hjem
Takk.
Hallo, bestefar.
Jeg er Camden jr.
Alle kaller meg CJ.
Og som du kan se,
arvet ikke pappa ditt pene utseende, men jeg arvet det.
Sønn.
Hei, pappa.
Så trist at du gjennomgår dette. Du fortjener bedre.
Vent litt. Kom igjen. Ikke vær så sta, fattern.
Hør på meg.
Du fortjener bedre.
Jeg har noe å fortelle deg.
Noe du ikke vet.
Jeg kom meg bare til NBA...
...på grunn av deg.
Da jeg ble vraket den første sesongen, trodde alle at jeg var ferdig.
Men du lærte meg å være tøff. Og at jeg aldri skulle trekke meg.
Du lærte meg å være en mann.
Du gjorde det, pappa.
Jeg vet ikke hvilken del av deg du mistet i Vietnam.
Hvorfor du aldri lo. Eller hvorfor du aldri gråt.
Du var et mysterium for meg.
Men likevel, alt jeg er...
...alt jeg har hatt, er takket være deg.
Så takknemlig.
Bestefaren din lagde den til Camden.
Ikke vondt ment, men hadde dere ikke en sportsforretning?
Han syns ikke vi skal bruke en dollar på en annen manns arbeid
når vi kan spare en dollar og gjøre jobben selv.
- Pappa sa at de ikke kom overens. - Du vet vel hvorfor?
Fordi de er helt like.
Næ. Faren min tror definitivt på å bruke penger.
Fordi de to timene det tar å reparere rørene eller en bilmotor,
eller å lage en basketballkurv, er to timer broren min kan bruke
på å tjene mer penger med aksjemegleren, regnskapsføreren eller eiendomsmegleren.
Han verdsetter tid slik faren min verdsetter en dollar.
Det høres derimot ut som ham.
Kom inn når du er klar.
Pappa?
Pappa!
Sykepleier!
Kondolerer.
Pappa er borte.
Farvel, pappa.
Jeg ringer deg senere angående begravelsen.
- Ok. Glad i deg. - Glad i deg.
Du kjører hjem.
Vær forsiktig, sønn. Hun er mektig.
Sakte i begynnelsen. Idet du berører gasspedalen...
Unnskyld.
Kom igjen, Jace.
Kom igjen.
Pokker.
Du må bare treffe 35 % av gangene.
- Jeg traff på to av ti. - Fordi du tenker for mye på det.
- Skal jeg vise deg hvordan det gjøres? - Jeg vet hvordan det gjøres.
- Er typen min en rå spiller? - Han er en rå spiller.
Forresten, jeg tok en telefon. UMDs assistenttrener kommer på kampen din.
- Er jeg en veldedighetssak nå? - Seriøst?
Jeg møtte masse folk på besøkene. Jeg fant lett ut hvem jeg skulle spørre.
Hva spurte du dem om? Om typen din kan gå på college med deg?
Er det en dårlig idé?
Du er søt, men jeg blir nok lei av deg.
Jeg er lei av deg nå, men spill rått uansett.
La oss jobbe.
I kurven.
- Går det bra med deg? - Ja. Det gjør det.
- Jeg er glad du ble med meg. - Jeg også, pappa.
Det var dypt at du fikk fortalt bestefar noe du har båret på.
Jeg har også båret på noe.
- Jaså? - Ja.
Jeg er lutter øre.
- Jeg vil at du skal være stolt av meg. - Kompis, hva?
- Jeg er stolt av deg. - Kan jeg få snakke ferdig?
- Jeg lytter. - Jeg vil at du skal være stolt av meg.
Og jeg vet at jeg på mange måter er akkurat som deg.
Akkurat som du er som bestefar, men annerledes,
er jeg som deg på mange måter...
...men annerledes.
Jeg er homofil.
- Hva er det du snakker om? - Jeg er homofil, pappa.
Hvordan kan du være homofil? Hva med vampyren?
Jeg likte henne ikke engang. Jeg prøvde å imponere vennene mine.
Prøvde å imponere deg.
Hvordan vet du det?
Jeg bare vet det.
Hvor lenge?
Et par år nå.
Du vet, sønn, hvis du ikke liker jenter når du er 15,
er det mulig at du bare blomstrer sent. Den slags skjer...
Sønn.
Jeg er stolt av deg.
Og jeg er glad i deg.
Og jeg skulle ønske...
Jeg skulle ønske faren min kunne ha sett...
...hvilken utrolig ung mann du er.
Takk.
Hei, Coach. Har du et ledig øyeblikk?
Kom inn. Hva skyldes dette besøket?
Jeg har tenkt nøye på alt laget ditt har gjennomgått.
Alle prøvelsene, alle distraksjonene. Jeg vil vite hvordan jeg kan hjelpe til.
Hjelpe laget og deg.
Hva er baktanken, Emory?
Jeg vil være støttende. Jeg vil at de skal kunne fokusere.
Og du vil vinne.
Det også.
Har du sett! Jobben din står på spill, akkurat som min.
Du må støtte Jace Carson.
Ring alle college i kartoteket ditt og si at Jace Carson er Jesu gjenkomst.
Du må fortelle Puerto Ricos landslagskomité
at Nick Mendez er en av de beste allsidige spillerne du har sett.
Du må be debattlaget om å slutte å ha konkurranser på kampdagen.
Royale kommer aldri til å spille i D1, men skolen skal forbedre livene deres.
- Absolutt. - Han er min beste forsvarsspiller.
Jeg vil ikke miste ham, og jeg vil ikke at han må velge.
Jeg tar meg av det.
Og Doc...
...hvis de taper, håper jeg du fortsatt vil støtte oss.
Hvis vi ikke vinner, vil kanskje ikke støtten min bety så mye.
Herregud.
Jøss.
Å, pokker...
Pokker. Døren.
- Hei, mamma. - Jace? Du er tidlig hjemme.
Det er du også. Jeg skal til butikken. Jeg er snart tilbake.
- Ok. - Og hei, Mekhi.
Hei, Jace.
- Royale, hvordan går det med debattlaget? - Flott. Konkurransen var tidligere i dag.
- Hvordan gikk det? - Helt rått.
- Flott å høre. - Ja, sir.
Drew. Sett av litt tid med meg. Jeg vil diskutere college med deg.
- Den er grei, Coach. - Greit.
Hei, kompis. Takk for at du kom. Jeg vet det er en tung tid for deg.
- Ja. Takk, Coach. - Coach Meg sa du vil si noe til laget.
Ja. Går det bra om fattern er her mens jeg sier noen ord?
Selvfølgelig.
Er du klar?
Greit. Vær stille, alle sammen. La CJ få ordet.
Hei, folkens. Jeg har noe jeg vil fortelle dere.
Handler det om bestefaren din, CJ? Det var trist å høre om det.
- Det var trist. - Ja.
Takk. Det handler ikke om bestefaren min.
På den annen side, kanskje det gjør det.
Da pappa var liten, lagde bestefar en lealaus basketballkurv til ham.
Kurven hjalp pappa med å finne seg selv.
Og i dag ga pappa meg plass til å være den jeg faktisk er.
Og en tung bør falt av meg.
Uansett, jeg vil at dere skal vite...
...at jeg er homofil.
Jeg ville ikke at det skulle bli rart, ok?
Jeg bare kunne ikke holde det hemmelig. Dere er familien min.
Og slapp av, jeg er ikke forelska i noen av dere.
Det er helt sykt.
Alle er forelska i Jace Carson.
Hold kjeft.
- CJ, det går bra, kompis. - Alt i orden.
- Hei. - Ja, vi er her for deg.
- Hundre prosent. - Utvilsomt.
- Takk. - Yo, brødre.
- Hei. Jeg er stolt av deg. - Takk.
Vi støtter deg. Helt sant.
Hei. Godt jobbet, CJ.
Takk, Coach.
- Jeg setter pris på deg, Coach. - Jeg setter pris på deg.
Vi ses der ute. Ha en flott kamp, alle sammen.
Ja, sir. Ja.
Greit. Kom hit, alle sammen.
Denne kampen avgjør om vi må dra hjem eller får fortsette i sluttspillet.
- CJ, du kan ta kampropet. - La oss gjøre det.
Swagger på tre. Én, to, tre.
Swagger!
Kom igjen, gutter.
Her, Jace. Her.
Stopp ham.
Pokker.
7-1! 7-1!
Se opp!
Ja! Sånn, ja!
Kom igjen.
Mus! Hit!
Hei, Jace!
Ja! Kom igjen, baby! Ja!
- Hvor skal du? - Jeg vil ha ballen!
Hei!
CJ, inn for Musa!
Bytte, Cedar Cove.
Kampen er altfor jevn.
Pust og knytt skolissene.
- CJ! - Yo!
CJ Ryder!
Ja, CJ!
CJ Ryder!
Kom igjen.
63-62. Cedar Cove ligger under med ett poeng.
Kom igjen, Carson.
Har du hjelp?
Pokker, jeg bommet! Venstre!
- Ikke tenk på det, 25! - ...seks, fem, fire, tre, to, én!
Ja!
Sluttresultat, 63-64.
Vinneren er Cedar Cove Mustangs!
Ikke tenk på det.
Ok. Still dere opp.
- God kamp. - God kamp.
- God kamp, kompis. - God kamp.
- Vi er på vei til tittelen! - Ja!
Gratulerer.
Godt jobbet.
Takk, Coach Ike.
Jeg vet du hadde noe med det å gjøre. Landslaget sier at de vurderer ham.
Å, det er godt å høre. Jeg er veldig glad på hans vegne.
Takk for støtten. En siste applaus til deres Mustangs!
- Jeg skal ta en dusj. - Ok. Glad i deg.
Vi ses.
Takk.
- Vi er fortsatt i live. - Jeg ser det.
Hør her. Jeg tenkte på det du sa om 22 og to.
Takk. Jeg trengte den påminnelsen.
Og jeg skal snakke med Musa.
Bare hyggelig.
Og forresten, jeg slutter.
Hei.
Tekst: Espen Stokka