2017 M. RUGSĖJO 20 D. SAN CHUANAS, PUERTO RIKAS
Nikolai, viskas bus gerai.
- Gerai, mami. - Susirink drabužius.
Mami.
Taip! Štai taip, Nikai!
Šaunuolis!
Vaikyti!
Čia mano senis.
Čia mano sūnus!
Kristal. Matai? Pagaunu, žmogau.
Vienas, du, trys...
Noriu, kad susipažintum su mano draugu.
- „Draugas“ tai čia... - Aš suaugęs žmogus. Jis malonus vyrukas.
- Mekajus. - Džeisas.
Malonu susipažinti.
Visi prieikite arčiau. Štai taip.
- Nagi. Truputį arčiau. - Nagi.
Aš nesikandžioju.
Pirmiausia noriu padėkoti visiems, kad susirinkote.
Visi čia esantys žmonės padėjo mano sūnui tapti tokiu vyru, koks jis dabar yra.
Taip.
Ir kol neapsiverkiau,
noriu pasidžiaugti, kad mano vyras
ir pirmagimis gali švęsti kartu.
Nes jie labai prisidėjo prie šios kelionės.
Dirbo tris darbus, kad mudu su Niku galėtume skraidyti pirmyn atgal,
kad jis galėtų lankyti geriausias mokyklas.
Aš neverksiu.
Pamenu, po uragano Marijos
mes kaip šeima nusprendėme atkurti ne tik savo namus, bet ir savo svajones.
Taip. Teisingai.
O dabar mano sūnui 18,
jis planuoja savo ateitį koledže.
O mano vyresnėlis Fabianas ką tik pateikė prašymą studijuoti teisę.
Taigi, kai Nikolas baigs mokyklą ir įstos į koledžą,
aš grįšiu į Puerto Riką...
ir ten jūsų visų ilgėsiuosi.
Bandysiu išmokti gyventi tuščiame lizdelyje su Oskaru.
Gerai. Bičiuliai,
švęskime ir šokime salsą visą naktį.
Eik!
Beveik išmokau, mažuti.
Mano bičas.
Su gimtadieniu, žmogau. Daug patyrėme.
Kad ir kas benutiktų...
Mes šeima.
Tik šeima ar kai kas kita?
Ate.
Manai, visi žino?
Tikiuos, ne. Bet jei ir toliau rysi mane akimis,
- turbūt sužinos. - Ak taip?
Tai kas, jei ir žino?
- Aha. - Aha.
Ė, gal kabink tą merginą.
Nenuvilk mūsų, jaunėli.
- Labas. - Labas.
Koks tavo vardas?
- Sidžei. - Aš Pilara, malonu.
- Treneri, turite minutėlę? - Taip. Kuo galiu padėti?
Mano tėvas susirgo. Gan sunkiai.
Nusprendžiau aplankyti jį Virdžinijoje. Kartu pasiimčiau ir Sidžei.
Žinoma. Be abejo.
Žinau, kokios svarbios jų pirmos atkrintamosios rungtynės.
Parvešiu jį laiku.
Gerai. Tiesiog praneškite, kaip kas, ir tikiuosi, tėtis pasveiks.
- Ačiū. - Nėra už ką.
Gerai.
Feliz cumpleaños, jaunasis karaliau.
Dėkui, Alonzai.
Prašom.
Nagi. Laikas švęsti, berniuk.
- Iki. - Gerai.
Taip.
Aha.
- Sveiki, trenere. - Labas, Sidžei. Linksminiesi?
Aha.
Nori patarimo?
Ne.
Tu jau esi įspūdingas, ypač kai nebandai visų sužavėti.
O Dieve.
Pirmyn, išdrįsk.
Tai važiuosim prabangiais ratais.
Demonstruosi savo turtą važiuodamas pro kaimus.
Ne demonstruosiu, o įkvėpsiu.
Atrodo, kad tave užpuolė vampyras.
Žinai, turbūt ne to užvalgiau.
Kažkokia alerginė reakcija.
Turbūt tai paveldima, nes ir mane ištikdavo tokia alerginė reakcija,
kai buvau tavo amžiaus.
Tik paklausyk.
Kokia gražuolė.
Žinai, kad turiu teises, taip?
- Taip. - Turėtum duot man ją pavairuoti.
Savo „Pearl“? Nuo Merilando iki pat Virdžinijos?
Neįsivaizduoju geresnio būdo patobulinti savo įgūdžius,
ypač dėl to, kad tu būtum šalia.
Po galais. Nieko sau pasiūlymas, sūnau.
- Tai leisi? - Nieku gyvu.
Prisisek, drauguži.
Mano senelis Artūras Harisonas
įsivaizdavo mokyklą, kurioje būtų paruošiami mūsų šalies ateities lyderiai.
Norėjo, kad jie būtų išsimokslinę,
mokėtų užjausti ir mąstyti savarankiškai.
Jis finansavo savo siekius ir pats rinko administratorius, mokytojus.
Mokslas buvo brangus, kad mokykla galėtų išsilaikyti
bei suteikti galimybių vargingesniam jaunimui.
O kai mano mama tapo valdybos vadove,
ji norėjo išplėsti mokyklą, pasinaudodama kitų žmonių pinigais.
Nė nepastebėjom, kaip bet koks stambesnis rėmėjas patekdavo į valdybą.
Tapusi pirmininke, bandžiau pakeisti tą sistemą.
Bet dabar visi norintys patekti į valdybą turi stoti į eilę.
Ir visi norintys paaukoti 25 tūkst.
dreba iš džiaugsmo, jei gali 15 min. pasikalbėti su manimi per „Zoom“.
Tu labai prie to prisidėjai, Emori.
Ačiū.
Bet taip pat noriu, kad prisiimtum atsakomybę dėl dabartinės mūsų situacijos.
Sidar Kovo ketvertuko farsas mus visus apakino.
O paskutinį ketvirtį
lėšų surinkome 30 % mažiau.
Primygtinai reikalavai, kad samdyčiau trenerį Edvardsą.
O tu primygtinai reikalavai priimti Džeisą Karsoną,
Driu Merfį, Musą Raheimą, o neseniai ir Filą Marksbį.
Neatėjau čia tavęs peikti. Atėjau pasikalbėt apie neišvengiamą tiesą.
Jei norime gelbėti šį laivą, turime padaryti ką nors labai svarbaus.
Svarbesnio už valstijos čempionatą.
Kalbi apie nacionalinį čempionatą?
Metų pradžioje praktiškai tai garantavai.
Po viso to blaškymosi šiaip ne taip patekome į atkrintamąsias.
Tai turite šansą.
Turime.
Turi išnaudoti viską, ką gali.
Gaila, kad dabartinis mokyklos vadovas neturėjo didesnės įtakos
stiprinant mūsų institucijos vardą.
Norėčiau galios daryti daugiau.
Tikrai verta į tai atsižvelgti.
Kaip jautiesi grįždamas namo po šitiek laiko?
Gerai, kad susitiksi su savo seneliu.
Koks jis?
Savo laikmečio žmogus.
Ką tai reiškia?
Jei ką nors nusprendė,
niekaip jo neperkalbėsi.
Toks ir pasirodė toje nuotraukoje albume.
Kur jis kariuomenėje.
Tada jis buvo Vietname.
Tavo močiutė sakydavo, kad jis grįžo pasikeitęs,
tarsi neteko kai ko, ir pasaulis liko jam skolingas.
Viską, kas jam liko, jis sutelkė į ūkį.
Sulaukęs 14 m. visą laisvalaikį leisdavau sporto salėje.
Toliau nuo jo, toliau nuo ūkio, toliau nuo jo charakterio.
- Jis smurtaudavo? - Ne.
Tiesiog nemėgo manęs.
O aš - jo.
Močiutė sakė, kad išsiskyrė su juo, kai tu ėmei uždirbti.
Aš nupirkau jai tą namą, o jis man niekad neatleido.
Niekad nepamanei nupirkt ir jam?
Jis man nebeatsiliepdavo.
Tai kodėl iš tiesų važiuojam pas jį?
Tavo teta sakė, kad diabetas jį žudo.
Jam nebedaug liko.
Išėjo iš ligoninės, nes nori numirti savo lovoje.
Taip, bet...
Aš turiu pasakyti savo tėvui kai ką, ko niekad nesakiau.
Gerai, kad pasimatysim su juo.
Taip.
Kas gero, treneri?
Sveikas, žmogau.
Tai...
tu ir Kristal, a?
Aha.
Dabar daugybei merginų plyšta širdis.
Bet žinot, kaip būna.
O taip. Kai vedžiau Tonią,
buvo dužusių širdžių pandemija.
- Kurgi ne. - Gerai.
Klausyk, paskambinau visiems geriausiems pirmo diviziono treneriams.
Tie, kuriems patinki, jau išdalino savo stipendijas.
O kiti vis dar nori pažiūrėti, kas bus.
Kas bus?
Ar aš rytoj nesugalvosiu ko nors užpulti?
Apie ką jūs kalbat?
Jie nenori krepšininko, kuris blaškys dėmesį.
Jie taip pat nenori krepšininko
tik su 20 % taiklumu nuo tritaškio linijos.
Rungtynėse vidutiniškai pelnau 29 taškus. Kam rūpi, ar pataikau tritaškius?
Pastaruoju metu? Visiems.
Plinta kalbos, kad nepataikai.
O Kalifornijos universitetas?
Stebi tave per didinamąjį stiklą.
Bet tu vis dar žaidime.
Pralaimėsim - iškrisim.
Bet jei laimėsim, išgelbėsim savo sezoną,
ir kuo daugiau pasieksim nacionalinėse, tuo daugiau žmonių tave stebės.
Man reikia paskambinti.
Perduok nuo manęs linkėjimų savo draugei vampyrei.
Leikvju dabar pralaimėjo
prieš „Fort Penn“. Tad dabar bus pasiruošę.
Klausau.
Atleiskit, kad trukdau. Bet gal galite kalbėti?
Žinoma. Viskas gerai?
Aš nedidelėje išvykoje su tėčiu.
Taip, girdėjau apie tavo senelį. Užjaučiu.
Ačiū. Mano tėvas nori pasakyti jam kažką, ko niekad nėra sakęs.
Ir aš mąstau, kad gal turėčiau pasakyti savo tėvui
kai ką, ko niekad nesakiau.
Atsiprašau. Sveiki.
Atrodo, jei nepasakysiu šioje išvykoje,
paskui nebus laiko ir nebeišdrįsiu.
Supratau. Na, jei tau reikia išsikalbėti,
būtinai pasišnekėk su juo.
Mąsčiau apie tai, ką sakėt vakarėly.
- Laimingai. - Labai ačiū.
Apie buvimą savimi?
NEĮTIKĖTINA, SUTIKAU „ENGĖJĄ“! #NBA #DIDVYRIS
Jei nuoširdžiai, susimąsčiau, kad nebuvau visiškai nuoširdus.
Na, gyvenime lengviausia susimauti, kai bandai visiems įtikti.
Ei, kazanova. Važiuojam.
Man metas. Ačiū, trenere.
Nėra už ką.
Mums gali pavykti.
Tiesiog turim priversti juos atiduoti visas jėgas. Bet bus matyt.
Draugai.
Gal trumpam padėkim atkrintamųjų tvarkaraščio aptarimą truputį į šalį.
Nuo tada, kai pasakiau jums, jog žinojau, kad komanda neatsiprašys
prieš komisiją už tai, kad gynė Kristal,
tarp mūsų tvyro nejaukumas.
Ir šiokia tokia įtampa. Ir manau, reikėtų išsikalbėti.
Man tai viskas aišku.
Man viskas gerai.
Aišku.
Nežinau ką nori, kad pasakyčiau.
Žinojai kai ką, kas galėjo sužlugdyti mano sūnaus ateitį,
bet nutylėjai.
Man tai nepatinka. Bet aš čia.
Džeisas patikėjo man tai kaip paslaptį.
Nemokysiu jo būt žmogumi visą parą,
jei pats toks negaliu būt...
Tu taip susirūpinęs Džeisu,
tarsi tai kaip nors pakeis šūdiną situaciją su tavo tėčiu.
- Ką tu, blemba, sakai? - Vyručiai. Ei.
Nenori, kad Džeisas susimautų.
Nori, kad jis turėtų tokią ateitį, kurios tu neturėjai.
Mes visi suprantam.
O kaip Rojalis?
Ar žinai, kad jis kankinasi,
nes debatų mokytojo konkursams paskirtas laikas
kertasi su rungtynėmis?
Driu bando sužinot, ar žais krepšinį trečiame divizione,
o gal visgi paklius į pirmą.
Niko šeima iš paskutiniųjų bando atkreipti Puerto Riko
nacionalinės komandos dėmesį po to, kai jie nusisuko nuo jo.
O Musas.
Musas nė nenutuokia, kodėl paskutiniais metais jo žaidimo laikas
vis trumpėja, nes tu nepasikalbi su juo.
Su visa pagarba, Aikai,
tavo tėtis nebuvo tiesiog žmogus visą parą.
Jis toks buvo 22 ir dvi valandas.
Dvi valandos treniruotėms, o kitos 22 skirtos žaidėjų gyvenimams.
Džeisas nėra vienintelis komandos narys, ieškantis savo ateities.
Pasiruošęs?
Kiek įmanoma.
- Teta Konstancija. - Sidžei.
Kaskart, kai tave pamatau, tu vis labiau išgražėjęs.
Labas, sesute.
Labas, broli.
Sveikas sugrįžęs namo.
Laimink mus, Viešpatie
Imk mano ranką
Ačiū, kad apmokėjai visas jo medicinines išlaidas.
- Nepasakei jam? - Žinoma, kad ne.
Padėk man atsitiesti
Kaip jis laikosi?
Kovoja.
...aš pavargęs
Manau, kovoja dėl tavęs.
Aš silpnas
Labas, pussesere.
Aš išsekęs
Per audrą
Per naktį
Vesk mane
Į šviesą
Imk mano ranką
Brangus Viešpatie
Ir vesk mane namo
Ačiū.
Labas, seneli.
Aš Kemdenas Jaunesnysis.
Visi mane vadina Sidžei.
Ir, kaip matai,
mano tėtis gal ir nepaveldėjo tavo grožio, bet aš paveldėjau.
Sūnau.
Labas, tėveli.
Apgailestauju, kad tai išgyveni.
Nusipelnei daugiau.
Palauk. Nagi. Nebūk užsispyręs senis.
Paklausyk manęs.
Nusipelnei daugiau.
Noriu tau kai ką pasakyti.
Tu kai ko nežinai.
Į NBA patekau
tik tavo dėka.
Kai per pirmą sezoną manęs atsisakė, visi manė, kad man viskas baigta.
Bet tu išmokei mane būti stipriam.
Ir niekada nepasitraukti.
Išmokei mane būti vyru.
Tu to išmokei, tėveli.
Nežinau, kokią dalį savęs praradai Vietname.
Kodėl niekad nesijuokdavai.
Ar kodėl niekad neverkdavai.
Nesupratau tavęs.
Ir vis tiek viskas, kuo tapau,
viskas, ką gavau, buvo tavo dėka.
Aš labai tau dėkingas.
Tavo senelis sukalė jį Kemdenui.
Neįsižeisk, bet ar tada nebuvo sporto prekių parduotuvių?
Jo nuomone, neturėtume leisti pinigų už kito žmogaus dirbinį,
kai galime sutaupyti ir patys tai pasigaminti.
Tėvas sakė, kad jie nesutardavo.
Žinai kodėl, tiesa?
Nes jie tokie patys.
Ne. Mano tėvui patinka leisti pinigus.
Todėl kad per tas dvi valandas, kurių metu tvarkytų vamzdžius, variklį
ar kaltų lanko lentą,
mano brolis galėtų uždirbti
daugiau pinigų su savo tarpininku, buhalteriu ar nekilnojamojo turto agentu.
Laiką jis brangina taip, kaip mano tėvas brangina žaliuosius.
Dabar tai tikrai panašu jį.
Grįžk vidun, kai būsi pasiruošęs.
Tėti?
Tėti!
Slauge!
Labai užjaučiu.
Tėvelio nebėra.
Viso geriausio, tėti.
Vėliau vakare paskambinsiu dėl laidojimo, gerai?
- Gerai. Myliu tave. - Myliu tave.
Tu parvairuosi namo.
Atsargiai, sūnau.
Ji galinga.
Pradėk pamažu.
Vos tik paspausi greičio pedalą...
Atsiprašau.
Pirmyn, Džeisai.
Nagi.
Blemba.
Neturi pataikyt kiekvieno tritaškio, tik 35 %. Nagi.
- Ką tik pataikiau du iš dešimt. - Nes tu susikaustęs.
Noriu, kad parodyčiau, kaip reikia?
Žinau, kaip reikia.
Ar mano bičas kietas?
Kietas.
Beje, kai kam paskambinau.
Merilando universiteto treneris atvyks į rungtynes.
Tai man reikia labdaros?
Žmogau, rimtai?
Dalyvaudama pokalbiuose susipažinau su daug žmonių.
Lengvai išsiaiškinau, į ką kreiptis.
Tai ko jų prašei?
Kad vaikinas galėtų studijuoti koledže su tavim?
Ar tai labai prasta mintis?
Tu žavi ir visa kita, bet turbūt greit man atsibosi.
Tu man jau atsibodai, bet aš vis tiek kietai žaidžiu.
Nagi. Padirbėkim.
Mesk.
Tau viskas gerai?
Aha.
Man viskas gerai.
Džiaugiuos, kad važiavai.
Ir aš, tėti.
Kaip reikšminga, kad pasakei seneliui tai, ką laikei savyje.
Ir aš kai ką laikau savyje.
- Tikrai? - Taip.
Įdėmiai klausau.
Noriu, kad didžiuotumeis manim.
Biče, ką?
Aš ir didžiuojuos.
Galiu pabaigti?
Klausausi.
Noriu, kad didžiuotumeis manim.
Ir žinau, kad, daugeliu atveju, aš toks pat kaip tu.
Ir taip, kaip tu panašus į senelį, bet esi kitoks,
aš labai panašus į tave,
bet esu kitoks.
Aš gėjus.
Apie ką čia kalbi?
Aš gėjus, tėti.
Kaip tu gali būt gėjus?
O kaip ta vampyrė?
Man ji nė nepatiko.
Bandžiau palikti įspūdį draugams.
Norėjau padaryti tau įspūdį.
Iš kur žinai?
Tiesiog žinau.
Kurį laiką?
Jau kelerius metus.
Žinai, sūnau, jei tau 15 m. ir tavęs nedomina merginos,
gal tiesiog lėtai bręsti,
taip būna...
Sūnau...
tikrai didžiuojuos tavimi.
Ir myliu tave.
Ir norėčiau,
kad mano tėvas būtų matęs,
koks puikus jaunuolis esi.
Ačiū.
Sveikas, treneri. Galima minutėlę?
Užeik.
Už ką ši garbė?
Ilgai galvojau apie viską, ką patyrė tavo komanda.
Apie visus išbandymus, vargus ir blaškymąsi.
Noriu žinoti, kuo galiu padėti.
Kaip padėti komandai ir tau.
Kas tau iš to, Emori?
Noriu padėti.
Noriu, kad jie galėtų susikaupti.
Ir nori pergalės.
Ir pergalės.
Kas galėjo pagalvot?
Tavo subinė dega tiek pat, kiek mano.
Turi remti Džeisą Karsoną.
Paskambink kiekvienam koledžui iš savo užrašų
ir pasakyk jiems, kad Džeisas Karsonas - krepšinio ateitis.
Turi pasakyti Puerto Riko nacionalinės komandos komitetui,
kad beveik nesi matęs įvairiapusiškesnio krepšininko už Niką Mendesą.
Turi pasakyt debatų komandai, kad nedarytų konkursų rungtynių laiku.
Rojalis niekad nežais pirmame divizione,
bet mokykla turėtų praturtint gyvenimą, ne?
- Be abejo. - Jis geriausias gynėjas.
Nenoriu jo netekti ir nenoriu, kad jam tektų rinktis.
Imsiuosi to.
Ir, daktare,
jei jie pralaimės, tikiuosi, vis tiek mus remsite.
Jei nelaimėsime, mano parama gali būt bevertė.
O Dieve.
O šū...
O šūdas. Durys.
Labas, mama.
Džeisai? Anksti grįžai.
Tu irgi. Žiūrėk, einu į parduotuvę.
Tuoj grįšiu.
- Gerai. - Ir labas, Mekajau.
Labas, Džeisai.
Rojali, kaip sekas su debatų komanda?
Puikiai, treneri. Konkursas buvo anksčiau, šiandien.
- Taip? Kaip sekės? - Mes pavarėm.
- Smagu girdėt. - Taip, pone.
Driu, paskirk man truputį laiko.
Noriu pasikalbėt dėl koledžų.
- Žinoma, treneri. - Gerai.
Sveikas, žmogau.
Ačiū, kad atėjai. Žinau, kad tau dabar sunku.
Dėkui, treneri.
Trenerė Megė sakė, kad nori kreiptis į komandą.
Taip. Nieko prieš, kad tėtis pabus čia, kol kalbėsiu?
Taip, žinoma.
Pasiruošęs?
Gerai. Prašau tylos. Leiskim Sidžei pasisakyti.
Sveiki.
Noriu jums kai ką pasakyti.
Čia dėl senelio, Sidžei?
Žmogau, visi užjaučiame tave.
- Užjaučiu. - Taip. Užjaučiu.
Ačiū.
Čia ne dėl mano senelio.
Bet visgi gal jis susijęs.
Matot, kai tėtis buvo mažas,
mano senelis sukalė jam išklerusią krepšinio lentą.
Ta lenta padėjo tėvui atrasti tikrąjį save.
O šiandien mano tėvas sukūrė aplinką, kur aš galėjau būti tikruoju savimi.
Ir man labai palengvėjo.
Žodžiu, noriu, kad visi žinotumėte:
aš gėjus.
Nenoriu, kad nejaukiai jaustumėmės, aišku?
Tiesiog jaučiu, kad nebegaliu to nuo jūsų slėpti.
Jūs mano šeima.
Ir nebijokit,
nesu nė vieno iš jūsų įsižiūrėjęs.
Kaip nenormalu.
Visi įsižiūrėję Džeisą Karsoną.
Užsičiaupk.
- Sidžei. Viskas gerai. - Viskas su tavim gerai, brolau.
- Ei. - Mes su tavim, žmogau.
- Visiškai. - Be abejo.
- Dėkui, žmogau. - Broliai.
Didžiuojuos tavim, berniuk.
Dėkui.
Mes su tavim. Tikrai.
Šaunuolis, Sidžei.
Ačiū, treneri.
Dėkoju jums, trenere.
Vertinu tave.
Pasimatysim visi salėj.
Visiems šaunių rungtynių.
Taip, pone.
Gerai. Susiburkit.
Po šių rungtynių arba keliaujam namo, arba toliau dalyvaujam atkrintamosiose.
Sidžei, gal pradėsi šūkį?
Gerai. Pirmyn.
„Swagger“ sulig trimis. Vienas, du, trys.
„Swagger“!
Varom, vaikinai.
Čionai, Džeisai.
Neleisk.
Blemba.
7-1!
Pasiruošk!
Taip! Va šitaip!
Pirmyn.
PUERTO RIKAS
Musai! Kur?
Ei, Džeisai.
Taip! Nagi, mažuti!
Kur susiruošei?
Noriu kamuolio!
Sidžei, keisk Musą!
Sidar Kovo keitimas.
Skirtumas labai mažas, aišku?
Kvėpuok ir užsirišk batus.
Sidžei!
Sidžei Raideris!
Taip, Sidžei!
Sidžei Raideris!
Eina sau.
63 : 62, Sidar Kovas atsilieka tašku.
Varom, Karsonai. Tu gali.
Padėsi?
Šūdas, nėra. Kairėj!
- Nesijaudink, 25-asis! - ...šeši, penki,
keturi, trys, du, vienas!
LEIKVJU - 63 SIDAR KOVAS - 64 FINALAS
Taip!
Galutinis rezultatas 63 : 64.
Nugalėtojai - Sidar Kovo „Mustangs“!
Nesijaudink dėl to.
Gerai. Paspauskim rankas.
- Gerai žaidėt. - Gerai žaidėt.
Gerai žaidei, brolau.
Gerai žaidei.
- Mes pakeliui į nacionalines! - Taip!
Sveikinu.
Šaunuolis.
Ačiū, treneri Aikai.
Žinau, kad jūs kažkaip prisidėjot.
Nacionalinė komanda sako, kad svarsto jį.
O žmogau, tai puikios naujienos.
Labai dėl jo džiaugiuosi.
...ačiū už jūsų palaikymą. Darkart paplokite
savo „Mustangs“!
Palįsiu po dušu.
Gerai. Myliu tave.
Iki.
Dėkoju.
Vis dar turime šansą.
Matau.
Klausyk, žmogau, mąsčiau apie tas 22 ir dvi valandas.
Ačiū tau. Man reikėjo tokio priminimo.
Ir pasikalbėsiu su Musu.
Prašom.
Ir, beje, aš išeinu.
Išvertė Kristina Čeidaitė