2017. SZEPTEMBER 20. SAN JUAN, PUERTO RICO
Semmi baj, Nicolás.
- Oké, Mami. - Szedd rendbe magad!
Mami!
Igen! Ez az, Nick!
Ó! Szép volt!
Ez az, fiam!
Hé!
Huhú! Ez az én tesám!
Az én fiam!
Látod ezt, Crystal? Kezdek ráérezni.
Egy, kettő, három! És egy...
Szeretnélek bemutatni egy barátomnak.
- Barát, mint... - Felnőtt nő vagyok, megvan? Jó fej.
- Mekhi. - Jace.
Örvendek.
Mindenki jöjjön közelebb! Ez az, így.
- Na! Még közelebb! - Mi van már?
Nem harapok.
Először is szeretném megköszönni, hogy eljöttetek.
Minden jelenlévő hozzájárult ahhoz, hogy a fiamból az legyen, aki.
Úgy van!
És mielőtt elbőgném magam,
annyit mondanék, hogy rém boldog vagyok,
hogy a férjem és a legidősebb fiam is itt van ma.
Mert... ők is részesei voltak ennek az útnak.
Három állása is volt, hogy Nickkel oda-vissza repülhessünk
és a fiunk a legjobb iskolákba járhasson.
Nem fogok sírni.
Emlékszem, hogy a Maria hurrikán után...
eldöntöttük: nemcsak az otthonunkat, de az álmainkat is újjáépítjük.
Igen! Bizony!
A fiam ma 18 éves,
és az egyetemi jövőjét tervezi.
Y Fabian, a legidősebb fiam, most jelentkezett a jogra.
Így azután, hogy Nicholas leérettségizik és elmegy az egyetemre,
én visszamegyek Puerto Ricóba...
és nagyon fogtok hiányozni.
És kitalálom Oscarral, hogyan éljünk gyerek nélkül.
Na jó. Emberek!
Ünnepeljünk és járjuk a salsát hajnalig, jó?
Eredj! Menj!
Már majdnem megvan, tesó!
Barátom!
Boldog szülinapot! Rögös volt a közös út.
De mindegy, mi van...
Egy család vagyunk.
Biztos, hogy csak család? Vagy...
Szeva!
Szerinted mindenki tudja már?
Remélem, nem. De ha így nézel rám egész este,
- akkor rájönnek. - Így állunk?
És ha tudják?
- Igen! - Igen!
Lehet, érdemes lenne beszélgetni vele.
Szégyenbe' ne hagyj minket!
- Szia! - Szia!
Hogy hívnak?
- CJ-nek. - Szia, Pilar vagyok. Örvendek.
- Van egy perce, mester? - Persze! Miben segíthetek?
Apám ágynak esett. Elég súlyosnak tűnik.
Gondoltam, beülök a kocsiba, és lemegyek hozzá Virginiába. CJ is jönne.
Hogyne. Persze.
Tudom, hogy a rájátszás első meccse mennyire fontos.
Időben visszahozom.
Oké. Majd egyeztessünk, mikor jönnek. Remélem, felépül az apja.
- Köszönöm! - Hogyne.
Köszönöm.
Hahó! Feliz cumpleaños, királyfi!
Nagyon köszönöm, Alonzo!
Hogyne!
Hajrá, haver! Bulizzunk!
- Majd beszélünk. - Oké.
Igen! Ez az!
Igen!
- Hali, mester! - Szia, CJ! Jól érzed magad?
Aha!
Elfogadsz egy tanácsot?
Persze.
Eleve lenyűgöző vagy, pláne akkor, amikor nem akarsz imponálni mindenkinek.
A mindenit!
Nem mered!
Szóval a Burzsuj Bestiával megyünk?
Belerázzuk a rongyot a vidéki lakosság arcába?
Neked felvágás, nekem inspiráció.
„Kiszívott nyakkal jött haza...”
Ja. Aha! Valami kaja miatt.
Allergiás reakció.
Akkor ez valami örökletes dolog lehet, mert nekem is volt ilyen allergiás izém
a te korodban.
Ó! Hallod ezt?
Csodálatos.
Tudod, hogy van jogsim, igaz?
- Aha. - Igazán vezethetném is.
Az én Gyöngyömet? Marylandtől egészen Virginiáig?
Mikor máskor szerezhetnék rutint,
mit most, hogy te ülsz mellettem?
Azta! Nem semmi érvrendszer, fiam.
- Vehetem igennek? - Frászt!
Kösd be magad, Chuck!
A nagyapám, Arthur Harrison,
azt akarta, hogy ez az iskola termelje ki az ország majdani vezetőit.
Tanult, olvasott vezetőkről álmodott,
empatikus, független gondolkodókról.
Ő finanszírozta, és választotta ki a tanárokat és a vezetőket is.
A tandíj magas volt, hogy az iskola eltarthassa magát,
de ösztöndíjat ajánlott azoknak, akik nem engedhették meg maguknak.
És amikor anyám lett az igazgatótanács elnöke,
eldöntötte, hogy mások befektetéseiből bővíti az iskolát.
Kisvártatva minden nagy támogatónk helyet kaphatott a tanácsban.
Én elnökként igyekeztem megszüntetni ezt a gyakorlatot,
de csak azt értem el, hogy a támogatók várólistára kerültek.
És bárki, aki hajlandó 25 000 dollárt adományozni,
őszinte izgalommal várja, hogy negyedórát csevegjek vele Zoomon.
Ez javarészt önnek köszönhető, Emory.
Köszönöm!
De elvárom, hogy vállalja a felelősséget a kialakult helyzetért.
A Cedar Cove-i négyek botránya derült égből villámcsapásként ért minket.
Az utolsó negyedévben
a befolyt támogatások összege 30%-kal csökkent.
Ön szorgalmazta Edwards edző alkalmazását.
Ön pedig Jace Carson, Drew Murphy, Musa Rahaim,
végül Phil Marksby felvételét.
Kérem, ne vegye ezt korholásnak. De valamivel tisztában kell lennünk.
Ezt a kellemetlen malőrt csak egy nagy dobással lehet elfelejtetni.
Nagyobbal, mint egy állami bajnoki cím.
Az országos bajnoki címre céloz?
Amit év elején kvázi meg is ígért.
A zavaró körülmények ellenére valahogy bekúsztunk a rájátszásba.
Az esély megmaradt.
Az meg.
Hozza ki belőle a maximumot!
Felettébb sajnálatos, hogy az igazgatónk nem igazán igyekezett
a sportszakosztály renoméját erősíteni.
Hasonló helyzetben én többet tehetnék.
Mindenképpen megfontolandó.
Milyen érzés ennyi idő után hazatérni?
Jót fog tenni neked, ha találkozol nagyapáddal.
Milyen ember?
Régi vágású.
És ez mit akar jelenteni?
Ha valamit a fejébe vett, azt onnan ki nem veri senki.
A fotóalbumban levő képről tök ez jött le.
Az egyenruhás?
Az Vietnámban készült.
Nagyanyád azt mondta, megváltozott odaát.
Mintha elvesztett volna valamit, amivel a világ tartozott neki.
Minden erejét a farmra összpontosította.
Mire 14 éves lettem, minden percemet a konditeremben töltöttem.
Minél messzebb tőle, a farmtól, a dühétől.
- Erőszakos ember volt? - Nem.
Csak nem kedvelt.
Én sem őt.
Nagyi azt mondta, akkor vált el tőle, amikor elkezdtél keresni.
Vettem anyámnak egy házat, amit apám soha nem bocsátott meg.
Neki nem akartál venni egyet?
Nem vette fel nekem a telefont.
Akkor most miért is látogatjuk meg?
A nagynénéd szerint a cukorbetegsége hamarosan végez vele.
Nincs már neki sok hátra.
Kijött a kórházból, hogy a saját ágyában halhasson meg.
Oké, de...
És van valami, amit még soha nem mondtam neki.
Jó lesz megismerni.
Na ja.
Mi a pálya, mester?
Szeva! Mizu?
Szóval...
Te meg Crystal, mi?
Igen!
De sok csaj sírja most tele a párnáját!
- Aha. - Tudod, hogy megy ez.
Na ja! Amikor elvettem Tonyát,
az egész világ depressziós lett.
- Persze, persze! Igen! - Oké.
Felhívtam minden D1-es csúcsedzőt.
Akiknek kellenél, már kiosztották az ösztöndíjakat.
A többiek kivárják, mi történik.
Hogy mi történik?
Mert azt hiszik, holnap rám jön, hogy valakit hülyére verjek az utcán?
Mi ez az egész?
Nem akarnak olyan játékost, aki bezavar a csapategységbe.
És olyat sem,
aki csak 20 százalékosan szórja a hárompontosokat.
Meccsenként 29 pontos átlagom van. Kit érdekelnek a triplák?
Mostanában? Kábé mindenkit.
Az a narratíva terjed, hogy szarul dobsz.
És a UCLA?
Árgus szemekkel figyelnek.
De ők még érdeklődnek.
Ha kikapunk, ennek is lőttek.
Ha nyerünk, életben maradnak a reményeink, és minél messzebb jutunk
az országos bajnokságban, annál többen figyelnek fel rád.
Telefonálnom kell.
Oké! Vampirellát üdvözlöm!
A Lakeview váratlanul
megverte a Fort Pennt, szóval fel vannak spannolva.
Szia!
Bocs a zavarásért, kérdezhetek valamit?
Persze. Minden oké?
Ja. Kiruccantunk apával egy kicsit.
Igen, hallottam a nagyapádról. Sajnálom.
Kösz. Apa olyasmit akar mondani neki, amit eddig még soha.
Én meg arra gondoltam, hogy mi lenne, ha én is mondanék valamit,
amit még soha nem mondtam.
Elnézés! Hahó!
Úgy érzem, hogy ha most nem mondom el neki,
és a dolgok felpörögnek, nem lesz többé bátorságom hozzá.
Értem. Ha ez a valami nyomja a lelkedet,
akkor mondd csak el neki!
Sokszor eszembe jut, amit Nick buliján mondott.
- Oké. Minden jót! - Nagyon köszönöm!
Hogy légy önmagad?
HIHETETLEN, HOGY ÖSSZEFUTOTTAM A „VÉGREHAJTÓVAL”! #NBA #HŐS
Az az igazság, hogy rádöbbentett, mennyire nem voltam őszinte.
Úgy bukunk el leggyorsabban, ha mindenkinek a kedvére akarunk tenni.
Hé, Casanova! Induljunk!
Mennem kell. De kösz, mester!
Szívesen.
Szerintem menni fog.
De mindenkinek oda kell tennie magát. Szóval, meglátjuk.
Figyu...
Mi lenne, ha egy kicsit nem a rájátszással foglalkoznánk?
Azóta, hogy elmondtam, tudtam róla, hogy a csapat nem kér bocsánatot
a bizottság előtt azért, mert megvédték Crystalt
érezhető a feszkó köztünk.
Szinte tapintható. Gondoltam, tisztázni kéne a dolgokat.
Én tisztán látok.
Én is.
Oké.
Mit vársz tőlem? Mit mondjak?
Olyan infód volt a fiamról, ami a jövőjét veszélyeztethette volna,
de megtartottad magadnak.
És ez nagyon nem oké. De itt vagyok.
Jace a bizalmába avatott, amikor elárulta nekem.
Hogy lesz belőle 24 órás ember,
ha én magam nem vagyok az...
Azért fókuszálsz ennyire Jace-re,
mert ezzel akarod kiverni a fejedből az apáddal történteket.
- Mit ugatsz? - Srácok! Hé, hé!
Nem akarod, hogy Jace kiégjen.
Olyan jövőt akarsz neki, ami neked nem jött össze.
Mind megértjük.
De mi van Royale-lal?
Tudod micsoda kínban van,
mert a vitakört vezető tanár a vitákat a meccsek időpontjába osztja be?
Vagy hogy Drew nem tud dönteni egy gyengébb iskola, de tuti játékpercek,
meg egy D1-es suli kispadja között?
Nick családja kétségbeesetten igyekszik felkelteni
a Puerto Ricó-i válogatott érdeklődését, miután elkerült a szemük elől.
És Musa...
Musának gőze sincs, miért kap kevesebb játékpercet végzősként,
mert nem kommunikálsz vele!
És már megbocsáss, Ike,
de apád nemcsak a 24 órára koncentrált,
hanem a 22 plusz kettőre.
Naponta két óra edzésre, 22 pedig a játékosok életére.
Nem Jace az egyetlen, aki éppen a jövőjét tervezgeti.
Készen állsz?
Amennyire csak lehet.
- Constance néni! - CJ!
Napról napra jóképűbb.
Szia, hugi!
Szia, bátyus!
Üdv itthon!
Áldj meg, Uram
Fogd a kezem
Köszönöm, hogy gondoskodtál a kórházi számláról.
- Elmondtad neki? - Frászt mondtam el.
Segíts állva maradnom
Hogy van?
Nagyon küzd.
...fáradt vagyok
Szerintem csak miattad nem adta fel.
Gyenge vagyok
Szia, kuzin!
Elfáradtam
Kibírtam a vihart
Vezess hát
Keresztül a sötétségen
Ki a fénybe
Fogd hát kezem
Áldott Uram
És vezess haza
Köszönöm!
Szia, nagyapa!
Az ifjabbik Camden vagyok.
De mindenki csak CJ-nek szólít.
És, mint látod,
a jóképűséged átugrott egy generációt.
Fiam...
Szia, apa!
Sajnálom, ami történik veled.
Jobbat érdemeltél.
Várj! Hallod? Ne légy már ennyire makacs!
Hallgass rám!
Jobbat érdemelsz.
Mondanom kell valamit.
Valamit, amiről nem tudsz.
Egy oka volt, hogy bekerültem az NBA-be,
éspedig te.
Az első idényemben kitettek a keretből. Mindenki azt hitte, nekem annyi.
De te megtanítottad, hogy legyek kemény.
És hogy soha ne adjam fel.
Megtanítottad, hogy legyek férfi.
Te tanítottad meg, apu.
Nem tudom, mi veszett oda belőled Vietnámban.
Hogy miért nem mosolyogtál vagy sírtál soha.
Soha nem tudtalak megfejteni.
És mégis, ami lettem...
amit elértem, azt neked köszönhetem.
Nagyon hálás vagyok.
Azt nagyapád készítette Camdennek.
Már bocs, de nem volt sportbolt a környéken?
Nem hisz abban, hogy másnak fizessünk olyasmiért,
amit mi magunk is megcsinálhatunk. Sokat spórolhatunk vele.
Apám szerint nem jöttek ki egymással.
Pontosan tudod, miért.
Mert tök egyformák.
Á! Apám kifejezetten szeret pénzt költeni.
Mert abban a két órában, amit rá kéne szánnia a csöpögő csapra
vagy a kosárpalánk összerakására,
a bátyám tuti megtalálja a módját,
hogy a brókerével, könyvelőjével vagy ingatlanosával még többet keressen.
Ő az időt értékeli, apám a lóvét.
Na, ez tényleg ő.
Majd gyere be, ha készen állsz rá!
Apa?
Apa!
Nővér!
Nagyon sajnálom.
Apa elment.
Jó utat, apa!
Este megbeszéljük a temetést, oké?
- Persze. Szeretlek! - Én is.
Te vezetsz hazáig.
Na, fiam, csak óvatosan!
Erős ez a bestia.
Lassan indulj!
Amint rátaposol a gázra, a kocsi...
- Bocsesz! - Aha.
Gyerünk! Toljad, Jace!
Mi van már?
Tökömet!
Nem az összeset kell beverned, csak minden harmadikat.
- Egyelőre tízből kettő. - Mert fejben ráfeszültél.
Mutassam, hogy kell?
Tudom, hogy kell.
Kosaras az én pasim?
Az hát.
Ja, és telefonáltam egyet.
A UMD segédedzője eljön a meccsedre.
Kértem én szívességet?
Tesa, komoly?
Sok emberrel találkozom a toborzó körúton.
Tök könnyen megvolt, kit kérjek meg.
És mi a kérdés ilyenkor?
Hogy a pasid mehetne-e veled az egyetemre?
Ez olyan gáz ötlet?
Cuki vagy, meg minden, de hamar rád unnék.
Én már most unom a fejedet, de nyomjuk!
Gyerünk, tegyük oda!
Dobd rá!
Jól vagy?
Igen.
Jól vagyok.
Örülök, hogy eljöttél velem.
Én is, apa.
Sokat jelenthetett, hogy elmondhattad, amit régóta akartál.
Bennem is van valami, amit szeretnék elmondani.
- Igen? - Aha.
Csupa fül vagyok.
Szeretném, ha büszke lennél rám.
Ezt most miért mondod?
Büszke vagyok rád.
Befejezhetem? Kérlek!
Hallgatlak.
Szeretném, ha büszke lennél rám.
És tudom, hogy sok mindenben olyan vagyok, mint te.
Ahogy te is olyan vagy, mint nagyapa, de nem teljesen ugyanolyan.
Én is olyan vagyok, mint te...
de más.
Meleg vagyok.
Miről beszélsz?
Meleg vagyok, apa.
Hogy lehetnél meleg?
Mi van a Vampirellával?
Egyáltalán nem kedvelem.
Csak a barátaimat akartam lenyűgözni.
Meg téged.
Honnan tudod?
Egyszerűen tudom.
Mióta?
Már pár éve.
Tudod, fiam, ha nem vagy odáig a csajokért 15 évesen,
attól még később beérhetsz. Ez még nem...
ez a dolog, amikor...
Fiam...
Én büszke vagyok rád.
És szeretlek.
És bárcsak...
Bárcsak az én apám megélhette volna...
hogy micsoda remek fiatalember lett belőled!
Köszönöm!
Üdv, mester! Volna pár perce?
Bújjon be!
Minek köszönhetem a látogatást?
Sokat tanakodtam azon a sok mindenen, amin a csapata átment.
A megpróbáltatásokon, a zavaró tényezőkön.
Tudni szeretném, hogy segíthetek.
A csapatnak és magának.
Hol van ebben a csapda, Emory?
Támogatni akarom magukat.
Szeretném, ha jobban odafigyelhetnének.
És nyerni is akar.
Hát igen.
Nahát, nahát...
A maga segge alatt is inog a szék.
Álljon ki Jace Carsonért!
Hívja fel az összes egyetemet, ahová van kapcsolata,
és hozsannázzon Jace Carsonról!
Mesélje el a Puerto Ricó-i válogatott vezetőinek,
hogy Nick Mendez az egyik legjobb kosaras, akit valaha látott!
És szóljon rá a vitakört vezető tanárra, hogy ne meccsnapra tegye a vitákat!
Royale nem fog D1-es csapatban játszani,
de az iskola dolga plusz élményekkel gazdagítani.
- Egyetértünk. - Ő a legjobb védőm.
Nem akarom elveszíteni, és nem akarom választás elé állítani.
Nekilátok.
És doki...
remélem, a támogatására vereség esetén is számíthatunk.
Hát, ha veszítenek... a szavam súlya is csökkenni fog.
Azta!
Na bazm...
Bazmeg, az ajtó!
Szia, anya!
Jace? Hamar hazajöttél!
Te is. Figyu, elugrok a boltba.
Nemsokára jövök.
- Oké. - Ja, és szia, Mekhi!
Szia, Jace!
Royale, mizu a vitakörrel?
Minden király, mester! Ma korábbra tették a vitánkat.
- És? Jól ment? - Lenyomtuk őket.
- Örülök neki. - Én is.
Drew! Majd üljünk már le beszélgetni, jó?
Az egyetemi dolgokról.
- Oké, benne vagyok, edzőbá'! - Oké.
Ó! Szevasz!
Köszönöm, hogy eljöttél. Tudom, hogy nem könnyű most neked.
Hát ja. Kösz, edzőbá'!
Meg jelezte, hogy szólnál a csapathoz.
Igen. Ugye, nem gáz, ha apa is bent lesz?
Dehogy gáz.
Készen állsz?
Oké. Csendet kérek! CJ szólni akar hozzátok.
Hali!
Volna valami, amit szeretnék megosztani.
A nagyapádról, CJ?
Sajnálattal hallottuk, tesó.
- Részvét! - Részvétem, tesa.
Köszi.
De nem a nagyapámról van szó.
Persze, lehet.
Amikor apám kölyök volt,
nagyapám épített neki egy rozoga kosárpalánkot.
Az a palánk segített apámnak megtalálnia önmagát.
És ma apám lehetővé tette, hogy az lehessek, aki valóban vagyok.
Hatalmas kő gördült le a szívemről.
Na, mindegy is, szóval, szeretném, ha tudnátok, hogy...
meleg vagyok.
Nem akartam, hogy kínos legyen, meg minden,
de nem akartam tovább titkolni előletek.
Egy család vagyunk.
És nyugi,
egyikőtökbe sem vagyok belezúgva.
Ez így nagyon nincs jól.
Mindenki bele van zúgva Jace Carsonba.
Jaj már!
- CJ! Minden oké, tesa! - Király vagy, tesó.
- Hé, hé! - Mi melletted állunk, haver.
- Totálisan. - Abszolút.
- Kösz, haver! - Tesók!
Büszke vagyok rád, hallod?
Jólesik, kösz.
Veled vagyunk. Tuti.
Szép volt, CJ!
Kösz, mester!
Mindent köszönök, mester!
Én is, hallod?
Kint találkozunk!
Jó szórakozást!
Igen, uram! Kösz, uram!
Na, gyűljünk körém!
Ma vagy továbbjutunk a rájátszásban, vagy hazamegyünk.
CJ, ma te számolsz be.
Király. Toljuk!
Swagger háromra. Egy, kettő, három!
Swagger!
Gyerünk!
Üresen vagyok, Jace! Nyomhatod!
Tedd el!
Picsába!
7-1! 7-1!
Figyelj!
Igen! Igen!
Gyerünk!
Mus! Mi legyen?
Ide, Jace!
Igen! Ez az, kicsim! Igen!
- Merre mész? - Kérem a labdát!
Hé!
CJ, menj be Musa helyére!
Cserél a Cedar Cove.
Túl szoros ez a meccs.
Nagy levegő, és kösd meg a cipődet!
- CJ! - Yo!
CJ Ryder!
Igen, CJ!
CJ Ryder!
Ne már!
63-62, a Cedar Cove vesztésre áll.
Gyerünk, Carson! Megy ez neked!
Kell segítség?
Baszki, mellé! Balos! Balos!
- Ne törődj vele, 25-ös! - ...hat, öt,
négy, három, kettő, egy!
Igen!
A végeredmény: 63-64.
A meccset a Cedar Cove Mustangs nyerte!
Ereszd el!
Oké, oké, oké, oké. Álljunk sorba!
- Jó meccs volt! - Kösz a meccset!
Jók voltatok, tesó!
Jó meccs volt!
- Az országos címért megyünk! - Igen!
Gratulálok!
Szép volt!
Kösz, Ike edző!
Tudom, hogy benne volt a keze.
Továbbra is van esélye a válogatott mezre.
Ó, ez állati jó hír!
Nagyon örülök neki!
...köszönjük a szurkolást. Tapsoljuk meg még egyszer
a Mustangs csapatát!
Lecsapatom magam.
Oké. Imádlak.
Majd jövök!
Köszönöm!
Még állunk.
Látom.
Ide hallgass, gondolkodtam a 22 és kettes dologról.
Köszönöm! Rám fért egy józan hang.
És leülök Musával.
Szívesen.
Ja, és felmondok.
Figyu!
A feliratot fordította: Varga Attila