Казвам се Армонд Колинс
и ще бъда в отбора на Южнокалифорнийския университет.
АРМОНД КОЛИНС 17 ГОДИНИ, 11 БОРБИ НА МАЧ
Казвам се Тайрик Уилямс и ще играя за Вирджинския университет.
ТАЙРИК УИЛЯМС 17 ГОДИНИ, 21 ТОЧКИ НА МАЧ
Казвам се... Рамел Еванс
и ще... играя в КБА
в... Китай.
РАМЕЛ ЕВАНС 16 ГОДИНИ, 18 ТОЧКИ НА МАЧ
Как сте? Казвам сте Деандре Райт.
Може да отида в Тексаския университет или в "Джорджтаун".
Или в "Индиана".
Ще разберете.
Знаете ли кой съм аз?
Пусни ме бе, човек, моля те! Не може така.
Стига! Пуснете ме!
Пуснете ме!
ДЕАНДРЕ РАЙТ 17 ГОДИНИ, 27 ТОЧКИ
Крис, добре ли си?
Забравих какво значи това.
Разбирам те.
Снощи Фил, Дру и Муса направиха публично изявление.
Чух.
Моите наемници.
Големи глупаци сте.
Не бих казал, но и умни не сме.
Ти стана хит в "Инстаграм".
Милион гледания.
Всички гледат лековато на това, което се случи с мен.
Нямат право.
Сериозно е.
Днес имаме приятелски мач.
По програмата "Суагър ВМВ" на треньора Айк и Мег.
Училището няма нищо общо, ще мога да участвам.
Ако ни махнат от отбора на "Сидър Коув", може да е последният ни мач.
Какво става с обвинението?
Майка ми ще праща писма до областния прокурор.
От "Гладиатор" ни осигуриха як адвокат.
- А аз гледам да не се спичам. - Това е добре.
Трябва да вървя.
Като стана дума за хит, гледах свалките ти онлайн.
Целувките ли?
- Вече не са актуални. - Да не ти е разбила сърцето?
Ако искам разбито сърце, знам към кого да се обърна.
Какво значи това?
Моля?
След десети клас ти беше този, който се отдръпна.
Защото ти каза, че искаш да се отдадеш на баскетбола.
Но се радвам, че върви толкова добре със...
- Родерик. - Да.
Взе да ми идва в повече и решихме да се разделим засега.
На мушката сме напоследък.
Трудно се понася.
Разбий ги.
Винаги.
- Тренер Мег. - Добро утро.
- Айк. - Здравей.
Качвай се в автобуса.
Благодаря.
С баща ти го обсъдихме. Против сме да отиваш.
Няма връзка с училището.
Това е моят отбор. Сега е моментът да го подкрепя.
С мач в затвора.
Скоро някои може да се озоват там.
- Поправителен дом е. - Потъващ кораб!
Отговорът е "не".
- Тръгваме след десет минути. - Казах ти вече.
- Не проумявам. - Тези момчета ме притесняват.
- Мои приятели са! - Това също ме притеснява.
Проблемът си е твой!
Ще играя.
Няма да подпиша декларацията за съгласие.
Тъпотия.
- Имаме ли изобщо пари за адвокат? - Не.
Но Алонсо от "Гладиатор" ще се погрижи.
Само помоли да не го разгласяваме.
Мамо.
Всичко ще се нареди.
Да, прав си.
Добре е, че оставаш. Понякога трябва да мислиш за отбора си.
А друг път - за себе си.
Как е?
Останалите отказаха или не отговарят.
Стартовата петорка е тук.
Знам, че сме обещали.
- Но се чудя дали моментът е подходящ. - Според мен се налага.
Не знам.
Може би момчетата имат нужда от това.
Извинявайте, но аз знам от какво има нужда моят син.
- Да тръгваме тогава. - Добре.
Чакай.
Тренер.
Как си, Роял?
Добре.
- Спортният ни директор не ми е голям фен. - Ще плачеш ли?
Не, но току-виж ме уволнил.
Него ще прежаля, но не и огромната къща, която ни осигури с Тоня.
И аз.
ПОПРАВИТЕЛЕН ДОМ ЗА НЕПЪЛНОЛЕТНИ
Благодаря, че дойдохте. Само Бети да си свърши работата.
Хайде, търси.
Души.
Я чакайте, вас ви знам.
- Фил Марксби, г-н Карлос. - Драго ми е.
И на мен.
- Аз съм Джейс Карсън. - Как си, братле?
- Чудесно. - Здравей.
Как си, Айки? Не съм те виждал, откакто ходеше прав под масата.
- Как е семейството? - Всички са добре.
Хора, това е Джон Карлос. Участник на Олимпиадата през 1968 г.
Нека ви покажа една снимка.
За много от нас този човек е герой.
Вдигнат ляв юмрук по време на националния химн.
Критикува родината, защото я обича.
Представете му се.
- Д-р Карлос, Наим Рахим. - Здравей, братле.
- Муса Рахим. За мен е чест. - Дру Мърфи.
- Роял Хюз. - Приятно ми е.
Ник Мендес. Благодаря.
- Меган Бейли. - Тренер.
А сега искам да ви задам един въпрос.
Кое е най-голямото психиатрично заведение в САЩ?
Кажи, Фил.
- Системата на затворите. - Да.
Има затвори, арести и центрове за задържане.
У нас болшинството хора с психични отклонения са зад решетките.
Имаме най-много затворници на глава от населението в света.
Понастоящем в затворите в цялата страна има повече чернокожи,
отколкото роби преди Гражданската война.
Затворите са съвременните плантации.
- Проблем ли е това според вас? - Да.
Младежите, срещу които ще играете днес,
доколкото чувам, щели да ви спукат.
Затова ви призовавам
да мислите в същата насока - как да ги спукате.
Когато влезете в игра днес, помнете, че победителите се създават на терена,
а шампионите - извън него.
Благодаря.
- А сега давам думата на сержант Хамптън. - Здравейте.
В поправителния дом са настанени момчета от 13 до 17 години.
Никой от тези, с които ще общувате днес, няма оръжие.
Подбрани са само момчета, показали добро поведение.
Ще посетите класните стаи на групи.
Искаме нашите младежи да имат шанс да продължат в колеж,
така че ви приканвам да се включите.
- Ясно ли е? Заповядайте. - Благодаря.
Благодаря.
Фил Марксби, Муса Рахим, Дру Мърфи и Джейс Карсън
получиха огромно поле за изява, но с един замах посрамиха "Сидър Коув".
Четирима от титулярите ни са заплашени от затвор
и вината до голяма степен е твоя, друже.
Защо?
Убеди ме да наема Айк за треньор.
Ако той имаше по-голям авторитет, всичко това можеше да не излезе наяве.
Значи вероятно обмисляш да го освободиш.
- Училището е по-важно от децата. - Нищо не е по-важно от тях.
Училището е по-важно от въпросните четири момчета.
Вероятно и ти като нас браниш и други.
Бордът на Спортния съвет на Мериленд би трябвало да поеме нещата.
Знаеш колко строги са изискванията, колко държат на въздържаността.
Ако "Сидър Коув" изключи "Четворката", както ги наричат,
или ако "Гладиатор" прекрати спонсорството си,
това е лоша реклама и за двама ни, но...
Предлагаш да си измием ръцете със Съвета.
Той ще анализира случая и ще се произнесе, а ние ще се съобразим с решението?
Смятам, че е по-разумно просто да следваме техните препоръки.
Мислех, че симпатизираш на играчите от "Суагър".
Така е, без съмнение.
Но както сам каза, трябва да браня и други, нали?
"С отложена мечта какво се случва?
Спаружва се като стафида, която слънцето пече?
Или като рана загноява и тече?
Вони ли на загниващи меса?
Или като захарен сироп покрива се с кора?
Като тежко бреме вероятно натежава.
Или се взривява?"
Какво е искал да каже Лангстън Хюз?
Ако хората не се възползват от шанса, може да се простят с мечтите си.
А когато мечтите ти умрат, не те чака нищо хубаво.
- То пък сега щото е хубаво! - Кротко.
Благодаря.
Забелязах, че един от гостите ни познава Лангстън Хюз. Права ли съм?
Извинете. Да.
Мама ми четеше стиховете му,
докато... беше в затвора.
Ако може да попитам, тя колко излежа?
Две години.
Спомняш ли си някое стихотворение?
- Май да. - Ще се радваме да го чуем. Ела при нас.
"Да, сине, ще ти кажа -
животът ми кристална стълба не е бил.
По нея имаше пирони
и трески,
и счупени дъски,
оголени и без килими.
Но въпреки това
аз все катерех се,
площадките достигах
и по тях завивах,
и случваше се да потъна в мрак,
ако угасне светлината."
"Затуй, момче, недей се връща.
На стълбите не се отпускай, когато ти е трудно,
И не унивай.
Защото аз не спирам, сине.
Нагоре се катеря,
макар животът ми да не е бил кристална стълба."
Браво. Благодаря.
Учениците ни са бъдещи учени.
Ще правят градини, ще работят със слънчева енергия.
А този срок ще разберат колко важни са пчелите за Земята.
Страхотно.
Нашите часове са най-ефективни за намаляване на агресията.
Може ли? Тренирал е при мен.
- Как си, тренер? - Радвам се да те видя, Винс.
- Как си, Дру? - Много се радвам да те видя.
Здрасти.
Търсих те.
Съжалявам. Знам.
Затова оборвайте твърденията, а не самите хора.
Днес имаме гости от частно училище "Сидър Коув".
Да ги приветстваме.
Здравейте.
Кой от вас е звездата на отбора по дебати?
- Звезда ли? - Роял е.
За нас е удоволствие. Това е нашият клас по дебати.
Нямаме възможност да дебатираме с човек като теб.
Май има някакво недоразумение.
В отбора по дебати съм от този срок. Само замествам водача.
Дори заместникът е на много високо ниво.
За нас ще е удоволствие да дебатираш с наш ученик. Съгласен ли си?
- Ами... - Струва ми се, че това не е молба.
Получихте бележките за подготовка.
Темата на дебата е:
Денят на независимостта на САЩ би трябвало да е 1 януари 1863 г.,
когато е подписана Прокламацията за освобождение на робите.
Роял Хюз защитава тази теза.
Роял, имаш думата.
Денят на независимостта на САЩ трябва да е 1 януари 1863 година,
когато е подписана Прокламацията.
Според Библиотеката на Конгреса на 4 юли 1776 г. се обявява отделянето
на колониите от Великобритания.
Декларацията постановява, че всички сме създадени равни.
Само че не всички хора се оказват равноправни.
Според Националния архив на 1 януари 1863 г. е обявена
Прокламацията за освобождение на робите.
Хиляди получават свобода в общество, което едва ни е зачитало за хора.
Афроамериканците напускат плантациите и своите "робовладелци".
"Питсбърг Куриър" оповестява, че по право вече сме свободни.
Но продължават да ни третират като втора ръка хора.
Дори не ни уведомяват за свободата ни.
Но ние не отбелязваме тази дата, защото освобождението става факт.
Отбелязваме я като деня, в който то най-сетне е обявено.
Благодаря.
Маркъс.
Освобождаването ми другия месец ще е и радостно, и тъжно.
Нека си го кажем, вече няма да търпя зловонния дъх на Гари.
Но моят брат е в тази институция.
Истинският ми, кръвен брат, седи ето там.
Мен ме пускат за добро поведение. Него - не.
Когато се прибера, мама ще ме прегърне.
Но в сърцето й ще има празнина, защото другия й син го няма.
Когато обявяват така нареченото ни освобождение,
хиляди афроамериканци остават в неведение.
Вестта не стига до тях. Съвсем целенасочено.
На 19 юни 1865 г., две години и половина по-късно,
робите в Тексас за пръв път научават, че са свободни.
Опонентът ми е прав, че когато се откъсваме от британците,
не всички сме свободни.
Но в тезата, че Прокламацията е част от нашата независимост, има противоречие,
защото мнозина не се докосват до свободата.
Не е ли като при мен и брат ми?
Докато малкият ми брат е на това място,
и аз ще съм окован.
Също като чернокожите, научили за свободата си чак на 19 юни.
Това е датата на истинската ни независимост.
Защото няма свобода, докато всички не бъдем свободни.
Благодаря.
Стига толкова, укротете се, ако обичате.
- Някои решиха, че Маркъс е победил. - Много ясно.
В живота не всичко е изблик на чувства.
Нужна е и дисциплина.
Трябва да сте подготвени и да познавате правилата.
Маркъс, цитира ли източници?
Цитирах себе си.
Не упомена никого от бележките.
Чии са последните думи: "Няма свобода, докато всички не бъдем свободни"?
На Маркъс Джонсън.
Простете, г-н Милър. Според мен Маркъс се справи блестящо.
Така е, несъмнено.
И въпреки това победата е за г-н Роял Хюз.
Благодаря на домакините Камдън и Маргарит.
Постигнахме голям напредък в "Сидър Коув".
Имаме двама учители афроамериканци, един латиноамериканец и един азиатец.
Спортният директор е афроамериканец,
треньорът по баскетбол също,
както и съветничката в "Многообразие и приобщаване".
Когато дъщеря ми започна там, нямаше нито един чернокож учител.
Нямаше дори испаноговорящ учител по испански.
Но сега трябва да продължим да даваме пример на децата си.
Това налага да говорим за баскетболистите, които си признаха престъпление.
"Четворката".
Чакай, Нина, те не са продавали наркотици.
Доколкото разбрах, били са на 14 години и са защитили малтретирано момиче.
Нападнали са човека на улицата. Пребили са го почти до смърт,
а Джена Карсън иска да пишем писма в тяхна защита.
Гледахте ли записа? Много е обезпокоително...
Вече знам защо винаги съм твърде заета за срещите ви.
Не знаете нищо за сина ми.
Никой не е искал да те обиди, Джена. Водим непринуден разговор.
Тогава ще изкажа непринудено мнението си за вас, парвенюта.
Джейс Карсън е много добър ученик.
Ходи на тренировка след училище, тренира още след това, а после учи.
Не само трудолюбието му е за пример, има и добро сърце.
И държи на приятелите си.
Представа си нямате колко е преживял, за да стигне там, където е сега.
Говорете колкото щете за съотборниците му.
И за него говорете колкото щете, и за мен.
А след това, надувки такива,
вървете на майната си!
Джена, почакай.
- Чакай, Джена. - Това не беше нужно.
- Чакай. - И ти си като тях!
- Спри се. Не е нужно да се палиш толкова. - Моля?
Тук сме, за да подкрепим нашите деца.
Ако щеш вярвай, загрижен съм за всички.
За твоето дете също.
Той е помагал на сина ми. Закрилял е Си Джей.
Благодаря за признанието.
Но покрай всичко, което се случи,
едва ли нещата ще се развият добре за него в "Сидър Коув".
Нека се обадя тук-там.
Може да намеря начин да го преместим на подходящо място.
Здрасти, бабо.
Прати ли записа с кошовете ми на треньора? Шон добави ли му музика?
Нали няма нецензурни думи? Без такива!
Добре.
Ще си меря думите.
След мача днес ще му се похвалим, че съм бил "Суагър".
Добре. И аз те обичам.
Готови ли сте... да залагате?
- Ще ви разбият. - Ама заложете де.
Залагам пакет чипс и цяла кутия "Орео", че ще паднете.
Я стига. Да заложим парите за телефон за една седмица.
Ако бием, ще ги преведете на мен.
Ако вие спечелите, аз ще ви дам моите.
Става.
Раз-разбрахме се.
Какво мислиш?
Красиво е.
Ще вали.
Слънчево е.
Обичам дъжда. Отмива всичко и можем да започнем начисто.
Приятно ми беше, Нико.
Напоследък, когато ни гостуват училища, треньорите се разменят с г-н Карлос.
- Как така? - Те поемат отбора на задържаните,
а г-н Карлос - гостуващия.
Така момчетата ми се учат и от друг.
А "Суагър" ще получат жива легенда.
- Съгласен. Да вървим тогава. - Ха така!
Добре, Айки.
- Готови ли сте? - Почва се.
- Добре! - Назад.
- Как е? - Радвам се.
- Как си, Винс? - Братлета.
- Радвам се да те видя, брато. - И аз.
Как си?
- Какво става, Винс? - Ще те разбия.
Ще видим.
- Мус! - Хайде, давай.
Фасулско.
- Чакам този сблъсък цяла седмица. - Нима?
- Джейс Карсън. - Деандре Райт.
Три години ли минаха, откакто играхме за последно заедно?
Нещо такова. Ти беше втори след мен.
Да бе!
Днес ще те разбия.
- Хайде да те видим. - Добре.
- Готов ли си? - И питаш.
Черните нападат насам, белите - натам.
- Дано си готов. - Хайде.
Защита!
Различен съм, Джейс. И го знаеш.
Хайде, ние сме.
- Ела ми. - Общувайте!
Пардон.
- Размяна! - Давай, Джейс!
Хайде сега.
Бързо, Джейс!
Слушай, не можеш да се мериш с мен.
Подай.
Говорете си!
- Винс! - Давай!
Давай.
- Хайде! - Ще прощаваш.
Само така!
Стреляй оттам.
Говорете си!
Знаеш ли какво е хубавото тук?
- Какво? - Върнах си номера.
Я да те видя.
Видя ли сега!
Ще спечеля облога.
Подай на едрото момче. Ниско!
Удръж го!
Хайде, момчета!
Браво, давай!
Бързо!
ДОМАКИНИ - 60 ГОСТИ - 59
Трябва да пробиете защитата им ниско.
Минете насам.
- Скочи му. - Тук съм.
- Следи 21. - По-енергично!
Ще прощавате всички!
Не се разсейвайте.
В защита!
Пет секунди!
Дру, чакай.
Гледай сега.
Стегнете редиците!
- Назад. - Дръж!
Само така!
Победи "Суагър".
- Нали обещахме! - Страхотно се справихте, браво.
Ела тук.
Браво.
Това е то, номер 21.
Защо така?
Трябваше да покажем какво можем! Излагаме се!
- Спокойно. - Това беше шансът ни!
- Шансът ни! - Стига.
Ще се оправя.
- Защо идвате? Разкарайте се. - Спокойно, братле.
Стига, много сте добри. Бяхме все наравно. Голяма работа си.
Недей, братле.
- Всички сте страхотни. - Стани.
Момчета, беше невероятен уикенд. Получи се велик мач.
И посланието му беше, че зад решетките или навън, ние сме едно.
Сърцата ни са свободни.
Питат защо не се снимам с вдигнат юмрук. Защото юмрукът съм аз.
И предавам това послание на всеки един от вас днес.
Юмрукът сте вие. Нека е силен, гордейте се с него.
Юмрукът значи обединение, сплотеност. Благодаря ви.
Да вдигнем юмрук.
- Това ли искате? - Хайде, Мус.
Добре, слушайте.
Има си решетки здрави. Тук ни държат - черни, кафяви.
Печелят от нас - с вериги, но мислите ни - ехе, стигни ги!
Обаче времето лети. Изляза ли - хич не ме мисли.
Последователи ще имам милион, ще задаваме модния тон.
А междувременно с моите братлета рапираме на воля - ето!
Пазят ни Аллах и Бог. "Дзен" е всеки младок.
Медитирай, не мрази и не спори. С увереност напред върви.
Спрете, тихо. Дайте ми ритъм.
Получих писмо и стопли ми сърцето. Съкровище - това е то, детето.
Щастие изпитах и е безконечно. Бог дари ми син, ще го имам вечно.
От днеска вече ставам друг. С престъпленията спирам дотук.
Нов живот започвам и това е. Цел ми е, нека да се знае.
Тифани, казвай, какво става?
Още не сме приключили. Сега сме в почивка.
Добре, но какво казва бордът?
Нали осъзнавате, че когато Кристъл Джарет предаваше на живо,
я гледаха един милион души?
Да не говорим за стълпотворението на мача с "Хилтоп".
Дойдоха чернокожи ученици от столицата, Мериленд и Вирджиния.
Прокуратурата е зарината от писма в подкрепа на Карсън и съотборниците му.
Не би било добре да сте против тях, нали?
Д-р Лосън смята, че сте се разбрали.
Просто така му е угодно.
Виж, Тиф, познаваш ме.
Не се опитвам да влияя, но...
Недей тогава. Ще те уведомя, когато имаме решение.
Тиф...
- Храната не е лоша. - Понеже не я ядете всеки ден.
Вярно. Затова я подправяме с ето това.
- Сос "Мъмбо"? - Позна.
Смесваш малко кетчуп, сос барбекю, лютичко и ябълков сос.
И хоп! Имаш "Мъмбо".
Да бе!
- Чакайте... - Казвам ви.
- Бъзика се. - Абсурд.
Малко от това. Да не забравяме ябълковия сос.
Я да видим.
Да. Без майтап, има съвсем същия вкус.
Дай да видя.
- Само пробвай. - Няма лъжа!
Винс Чарлс.
Държиш ли се?
Да. Знам, че те разочаровах.
Всички разочаровах.
- Дори не исках да ме виждате тук. - Винс, чувствам се виновен пред теб.
Глупости, тренер. Бяхме на червено. С един...
Чуй ме. Не е нужно да ми даваш обяснения.
- Разбираш ли? - Добре.
Още колко ти остава тук?
Три месеца. Като навърша 18 години, ще ме преместят в "Патъксънт".
Там - още година.
Дръж връзка с тренера.
Ще ти пиша. Гледай да ми отговаряш.
- Добре. - Слушай, Винс.
Познавам те.
И грешката не е в теб.
Леле, тренер. Това означава много за мен.
Радвам се.
- Хайде. - Остават ми още шест месеца.
Таланта си го имаш, но използвай това време да тренираш яко.
- И като излезеш... - Не.
Край с баскетбола.
Напрежението не ми понася.
Днес ми се видя доста спокоен.
В мача ли? Вие сте слабаци.
- Я стига. - Нарече ни слабаци.
Чували ли сте за "Саут Плейнс"?
Колеж в Тексас. Чувал съм, че имат добър отбор.
- Искат да се явя на проби, като изляза. - Поздравления.
Благодаря. Ще кажете ли някоя добра дума?
С такива отскоци и игра в защита? Разчитай на мен.
Момчета, ще дадете ли някой долар за телефон?
Пак се почна. Все просиш.
Закъсал съм го. Заложих парите си за една седмица.
- Трябва да се обаждам вкъщи. - Това какво общо има с нас?
Как да няма! Заради загубата стана така.
- Ще ти вкарам три долара в картата. - Благодаря, Ди.
Винс, а ти?
Трябва да проверя дали парите от майка ми са дошли.
Сержант Хамптън?
Може ли посетител да вкара пари за телефон в сметката на задържан?
По принцип да. На излизане може да мине през счетоводството.
Буболечка!
Коя я сложи в храната ми?
- Споко, Ди. Ще ти дадем друга чиния. - Отяде ми се!
Сигурно това е била целта.
Да гладувам след мача.
Писна ми вече!
Спокойно.
- Стига. - Какво? Постоянно се гаврят с мен!
- Защо? - Деандре, успокой се.
Пуснете ме!
- Какво правите? - Недейте така!
- Не е нужно. - Назад, за негова безопасност е.
- Това са глупости! - Стига, Джейс!
Мамка му...
Не го допускай!
Не позволявай да те смачкат, Джейс.
Видят ли, че си слаб, ще се възползват!
Тъпчат ме с успокоителни от 12-годишен.
Но аз се боря!
Не се предавам!
Джейс.
Не исках денят да свършва така.
Благодаря ви за всичко.
Представа си нямате колко.
В стаята отдясно.
Татко.
Спрях да нося шапка куфи.
Забелязах. Но не тя те прави добър мюсюлманин.
Знам, но...
след всичко, което се случи...
Вярата ми се разклати.
Разбирам те.
Ти казваше, че има причина да съм на този свят.
Така е.
И че мога го променя.
- А ако загубя вяра? - Тогава губим всичко.
Искам да се помоля.
И аз, синко.
Бисмиллах.
Слава на Аллах. Молим те, Боже...
Какво има?
Май заваля.
Да тръгваме.
Ало?
Сигурно ли е?
Чакай.
Ще ми го пратиш ли?
Добре.
Току-що ми се обади Алонсо Пауърс.
Прокуратурата е решила да не ви повдига обвинения.
Ще полагате общественополезен труд, но няма затвор.
В същото време "Спортният съвет на щата Мериленд
ви отстранява от баскетбола.
Но ако се извините за действията си,
ще бъдете реабилитирани".
Свободни сте.
Да се прибираме.
Давай!
Заваля! Отмий всичко!
Отмий всичко! Вали! Хайде, още!
- Тръгвай, Нико. - Още!
Вали още!
Превод на субтитрите Боряна Богданова