Vuonna 1983 tehtiin TV-historiaa, kun Michael Jackson teki tämän.
Se kesti 2,5 sekuntia, mutta se jätti pysyvän kulttuurijäljen.
Kolme vuosikymmentä aiemmin Harlemin Apollo-teatterissa -
Bill Bailey teki aivan saman liikkeen.
Se on yleinen tarina.
Madonnan vuoden 1990 "Vogue"-videon koreografia -
sai ihmiset poseeraamaan bileissä.
Voguingia oli tehty jo vuosia.
Kun Miley Cyrus ravisteli peppuaan VMA-palkintogaalassa 2013,
twerkkaus lisättiin Oxfordin sanakirjaan.
Mutta räppäri Big Freedia teki sitä videoillaan -
jo silloin, kun Mileysta pojilla oli pöpöjä.
Tämä video aloitti yhden vuoden 2019 isoimmista tanssivillityksistä -
ja auttoi Charli D'Ameliota nousemaan TikTokin huipulle.
Mutta toinen teini, Jalaiah Harmon, keksi Renegaden.
Hän julkaisi videon viikkoja aiemmin. Tanssin liikkeet ovat paljon vanhempia.
Ne perustuvat hiphopiin ja afrikkalaiseen tanssiin.
Sosiaalinen tanssiminen on ryhmäajattelua.
Keksimme yhdessä, miten haluamme liikkua ja sitten yritämme sitä.
Se tapahtuu nopeammin kuin koskaan.
Mitkä ovat kuumimpia tansseja? -Cardi B:n "Up".
Minä ja Chris tanssimme sitä. Se levisi.
Tämä tässä. -"Corvette Corvette."
"Laffy Taffy."
Tanssimme "Old Town Roadia" ennen kuin se oli hitti.
Tämäkin.
Fiilistelyä.
Lock it, lock it -"Hit the Quan."
Sitten ravistellaan ja taputellaan.
Tuo on "Ju Ju On".
Kahden viime vuoden jokainen hittibiisi on saanut tanssihaasteen.
Miljoonat ovat esittäneet näitä tansseja,
mutta tanssivillityksellä voi tienata hyvät rahat.
Tanssivideoidensa välissä -
Charli D'Amelio hengailee eksklusiivisissa Dunkin'-pyjamoissaan -
ja poseeraa Dunkin'-tavaroiden kanssa.
Monet brändit haluavat tavoittaa hänen 117 miljoonaa seuraajaansa.
Hän saa arviolta jopa kuusinumeroisia summia per postaus.
Fortnite-peli myy tanssivillityksiä kirjaimellisesti.
Ihmiset maksavat näistä lisäjutuista pari dollaria, mikä tekee miljardeja vuodessa.
On olemassa selvää eriarvoisuutta -
tanssitrendeillä eniten tienaavien ihmisten -
ja muiden välillä.
Mikä tekee tanssista villityksen?
Kenen pitäisi hyötyä siitä?
Jotkut vapautuneet naiset löysivät helpotusta Charlestonista.
Tästä lähin tanssi ja hauskanpito ovat sama asia tytölle ja pojalle.
Minä ja Al Gore tanssimme Macarenaa.
Kaikki vetävät Soulja Boyta. Supermania kehiin.
He valitsevat oman tyylinsä ja antavat kaikkensa.
Ihmiset ovat aika heikkoja eläimiä. Emme ole kauhean nopeita.
Emme ole kauhean vahvoja. Ihomme on todella pehmeä.
Olemme aika helppoja saaliita saalistajille.
Yhden evoluutioteorian mukaan opimme tempun.
Seisomalla ja liikkumalla yhdessä -
saamme itsemme näyttämään suuremmalta pedolta, mikä pelästyttää saalistajat.
Toisin sanoen -
saatoimme alkaa synkronoida selviytyäksemme.
Se on verissämme.
Jos kaksi ihmistä istuu keinutuoleissa vierekkäin,
he alkavat alitajuisesti liikkua samaan tahtiin.
Kun liikumme samaan tahtiin, kehoomme ryöpsähtää endorfiineja,
mikä rohkaisee tekemään sitä lisää, pelottelemaan vihollisiamme,
palvomaan jumaliamme, suremaan ja vahvistamaan siteitä yhteisönä.
Mutta muukalaisten liikkuminen samaan tahtiin on aika uusi ilmiö.
Tanssivillitysten elinkaari on uskomaton. Se sisältää monta osiota.
1. VAIHE
KEKSINTÖ
Se lähtee aina liikkeelle yhteisöstä,
joka ajattelee: "Mitä jos tämä olisi tanssi?"
Sitten se tanssi leviää yleensä hyvin paikallisesti.
Maailman ensimmäisen tanssivillitys -
lähti liikkeelle Itävallan vuoristokylistä.
"Waltzen" tarkoittaa "kääntymistä".
Parit pyörivät ja liikkuivat ringissä ympäri huonetta.
Tämä oli hyvin erilaista kuin Euroopan hoveissa tanssitut tanssit.
Ne olivat jäykkiä ja vaikeita. Niiden tarkka koreografia -
käsitti jopa katseiden suunnan ja kasvojen ilmeet.
Muut pidettiin kädenmitan päässä,
mutta valssi oli intiimimpää, rennompaa ja nopeampaa.
Naiset nostivat jopa hamettaan hieman paljastaen skandaalimaisesti nilkkansa.
Mutta edes näin upeasta tanssista ei voi tulla villitys,
jos se ei löydä leviämistapaa.
LEVITYS
Erään teorian mukaan tästä saa kiittää Napoléon Bonapartea,
jonka armeija jyräsi Euroopan läpi 1800-luvun alussa -
vieden valssin mukanaan.
Napoléon ei vallannut Englantia, mutta valssi valtasi.
Sitten se purjehti laivojen kyydissä Atlantin yli Yhdysvaltoihin.
Se on vasta puolet matkasta.
Sitten tulee se osa, joka on periaatteessa väistämätön.
Jotkut vihaavat sitä.
3. VAIHE
VIHAAJAT
USA:ssa vuonna 1840 julkaistut naisten etikettiohjeet sanoivat valssista:
"Ihmisten läheisyydessä, asenteissa ja liikkeissä on jotain,
mikä ei sovi naisten herkkyydelle."
Sen pelättiin aiheuttavan väkivaltaisuutta,
levottomuutta, hermostuneisuutta -
ja "vahingoittavan nuoria enemmän kuin monet muut paheet,
joista saarnatuolissa saarnataan", mutta…
Tanssimista ei voi estää. Ihmisten täytyy tanssia.
Nyt päästään viimeiseen vaiheeseen.
Valssivillitys kesti noin kaksi vuosisataa.
Jotkut säveltäjät tekivät siitä uransa, kuten:
Johann Strauss.
Hittivalssillaan "Tonava kaunoinen".
Ihmiset ovat luultavasti heiluneet tämän valssin tahtiin enemmän -
kuin minkään muun.
Nykyään valssista olisi vaikeaa tehdä villitystä.
Varsinkin, koska se ei sovi puhelimen näytölle.
TikTok-tanssien yleisvitsi on, että ne näyttävät lentokoneiden ohjaamiselta,
koska niissä käytetään paljon yläkehoa ja kulmikkaita liikkeitä.
Ne pysyvät kehyksen sisällä, jolloin kasvot ovat etualalla.
Charli D'Ameliokin sanoisi, että ilmeet ovat tärkein osa hyvää videota.
Kasvojen tulee olla ilmeikkäät.
Suosituimmat TikTokerit osaavat tehdä oudon ilmeensä,
kielenpurentailmeensä ja "ehei"-ilmeensä samalla, kun he tekevät nopeita liikkeitä.
Tanssivillityksen elinkaarikin on nopeutunut.
Ensin tanssi keksitään.
Olin tylsistynyt eräällä bussimatkalla.
Ajattelin: "Tämä on hyvä biisi. Keksin tähän tanssin."
Sitten se jaetaan.
Ehkä se julkaistaan Dubsmashissa, TikTokin kilpailijassa.
Dubsmash on vanhempi. -Mustat sisällöntuottajat olivat siellä.
Julkaisun jälkeen kaverit alkavat tanssia sitä,
mikä tuntuu mahtavalta. Sitten ihmeellisesti -
kaverienkin kaverit tekevät sitä. Joku julkaisee videon TikTokissa.
Yhtäkkiä kuuluisa TikToker tanssii tanssiasi.
Sitä ei voi uskoakaan.
Pian tuhannet ihmiset tanssivat sitä.
Tanssini meni viraaliksi!
Muut suuret vaikuttajat hyppäävät mukaan.
Nyt tubettajat luovat ohjevideoita tanssia varten.
Sillä välin kuuluisan TikTokerin seuraajamäärä on kasvanut.
Tuollainen seuraajamäärä tuo valtaa,
koska ehkä nyt levy-yhtiöt alkavat pitää häntä poptähtenä.
Kansallinen TV-ohjelma kutsuu henkilön mainostamaan levyään.
Nyt studioon tulee Addison Rae.
On aika esitellä TikTokin hauskoja tanssivillityksiä, myös omaansa.
Kun näin tanssini Jimmy Fallonissa ja näin Addison Raen tanssivan sitä…
Olin järkyttynyt.
"Tanssini näkyy TV:ssä.
Kaikki näkevät tanssini."
Mutta huono puoli on, etteivät he tiedä, että se on minun ja Myan.
Tuo 2021 Jimmy Fallonin osio ei maininnut yhtään kehittäjää,
joka oli keksinyt nämä tanssit. Useimmat olivat mustia teinejä.
Istuin alas ja ajattelin:
"Olisinpa päässyt esittämään omaa tanssiani."
Tuo tunne on lähes yhtä vanha kuin itse tanssivillitykset,
sillä valssin jälkeen useimmat villitykset eivät tulleet Euroopasta.
Ne saivat alkunsa afroamerikkalaisten yhteisöstä.
Kun afroamerikkalaiset orjuutettiin ja tuotiin USA:han, rummutus kiellettiin.
Opimme pitämään tahtia yllä vartalomme avulla.
Tuo biitti on perus "Pattin' Juba" -biitti.
Vapautumisen jälkeen…
Siitä tuli Charlestonin perusta.
Se nimettiin kaupungin mukaan, jossa mustat amerikkalaiset keksivät sen -
ensimmäisinä vapaina vuosinaan.
Tanssilla ihmiset pystyivät ilmaisemaan -
eloisuutta ja kuvittelemaan jotain muuta, kuten:
"Mitä jos asuisin suurkaupungissa enkä täällä? Miten liikkuisin?"
Sitten se levisi.
Monet uskovat, että kiitos kuuluu orpojen kiertävälle bändille,
joka esitti Charlestonia soittaessaan.
Kun miljoonat afroamerikkalaiset muuttivat pohjoiseen, he toivat tanssin mukanaan.
He saapuivat New Yorkiin, kun yökerhojen suosio oli nousussa.
Siellä trendikkäät valkoiset ottivat sen omakseen,
mitä heidän vanhempansa halveksuivat.
Useat kaupungit kielsivät sen.
Lääkärien mukaan "Charleston-polvi" voisi lyhentää elinikää.
Nuoret muka tanssivat itsensä "huonoon kuntoon",
"rasittivat sydämiään" ja vaikka mitä muuta.
Mutta tanssia ei voitu estää.
Se nähtiin Broadwaylla 1923 -
yhdessä ensimmäisistä mustien tuotannoista.
Sitten amerikkalainen tanssija Josephine Baker,
aikansa Beyoncé, vei sen Eurooppaan.
Valtava määrä ihmisiä halusi nähdä sen.
Charleston vangitsi 20-luvun hengen ja sai kaikki tanssimaan sitä.
Se oli lupaus. Haluan esittää sen tällaisena eleenä.
Se oli lupaus sähköistetystä tulevaisuudesta.
Charleston on yksi tapamme muistaa 20-luku.
Tyyli, energia ja ihmiset.
Kun unohdamme alkuperäisen tanssin,
on helpompaa unohtaa myös sen edustama historia.
Koko prosessi muuttuu monimutkaisemmaksi,
kun yksi ihminen saa kunniaa villityksestä -
levittämällä sen välittömästi miljoonille ihmisille.
Hyvä yleisö, Chubby Checker!
Parasta tässä on, että yleisö istuu tuoleillaan -
ja taputtaa väärällä iskulla.
He katsovat toisiaan epäilevästi. He eivät tiedä,
tulisiko siitä pitää vai ei.
Ohjelman isäntä Dick Clark oli pyytänyt Chubby Checkeriä levyttämään biisin.
Alkuperäinen oli noussut R&B-listoille pari vuotta aiemmin -
Hank Ballard and the Midnightersin toimesta. Checkerin versiosta tuli hitti,
joka kiersi ympäri maailmaa.
Pari vuotta aiemmin Elviksen lantion pyörittäminen oli aiheuttanut skandaalin.
Pari vuotta myöhemmin nuorisokulttuuri radikalisoitui.
Twist oli hetkeen sopiva tanssi.
Se oli kyllin seksikäs ärsyttääkseen vanhempia, muttei liikaa.
Twistiä ja Charlestonia voi tanssia.
Tai twistiä ja Cakewalkia. Se ei ole oma juttunsa.
Se oli sen menestyksen salaisuus. Se oli todella helppoa.
Twistissä ei tehty melkein mitään.
Chubby Checker jatkoi helpoilla tansseilla, kuten Flylla,
Pony Timella, Let's Twist Againilla ja vuonna 1962 Limbo Rockilla.
Levy-yhtiöt innostuivat.
Tanssivillityksillä myytiin levyjä. Jotkut yrittivät opettaa uusia liikkeitä,
mutta se on vaikeaa kuvilla. He tekivät samaa kuin…
Johann Strauss.
…oli tehnyt paljon aiemmin.
He lähtivät mukaan tanssiin, joka oli jo suosittu.
The Contoursin "Do You Love Me" sisälsi kaksi tanssia.
Voin vetää Mash Potatoa
Osaan twistin
Sitten villitykset muuttuivat erikoisemmiksi.
Soul Train sai alkunsa 1971.
Kuin toinen planeetta.
Jokainen tanssija tekee jotain, joka liittyy aiempaan,
mutta se on oma juttunsa.
Soul Train oli USA:n ensimmäinen kansallinen ohjelma mustilta mustille.
Se saa katsojan lähtemään mukaan näyttämään omia liikkeitään.
En yritä tuota liikettä. Se on liikaa.
Siitä tuli Amerikan historian pisimpään jatkunut TV-ohjelma.
Se teki Funky Chickenin,
poppingin, robotin ja tietysti Soul Train Linen suosituiksi.
Vaikka näillä tansseilla myytiin levyjä, ne eivät olleet arvokkaita itsessään,
koska niitä ei voinut suojata tekijänoikeudella.
Tärkeässä tekijänoikeusjutussa -
joku yritti saada puhelinluettelon tekijänoikeudet.
Hänelle sanottiin: "Ei, puhelinluettelolle ei voi tehdä niin."
Siinä sanottiin, että mikä vain, mikä on puhelinluetteloa luovempaa,
kuuluu tekijänoikeuslain piiriin.
Ei todellisuudessa.
Yhdysvaltain tekijänoikeusviraston mukaan tanssin on oltava "koreografioitu teos",
jossa on yleensä yksi tai useampia näistä elementeistä:
Yhtenäiseksi, ilmaisevaksi kokonaisuudeksi järjestetty rytminen liike,
joka kertoo tarinan yleisölle
taitavien yksilöiden avulla musiikin tahtiin.
Lähes jokainen baletti on sellainen.
Verrataan sitä Charlestoniin,
joka luotiin sosiaalisessa ympäristössä amatöörien omaksi iloksi.
Tekijänoikeusvirasto ei ole suostunut rekisteröimään "sosiaalisia tansseja".
Itse asiassa Yhdysvaltain tekijänoikeusvirasto sanoo:
"Sosiaalisia ja yksinkertaisia tansseja ei voida rekisteröidä teoksiksi."
Esimerkkejä tästä ovat seuratanssit, rivitanssit ja swing.
Mutta nämä ohjeet kirjoitettiin ennen MTV-aikakautta.
Musiikkivideot, kuten Michael Jacksonin "Beat It" 1983, olivat uusi taidemuoto.
Tätä videota pidetään ensimmäisenä,
joka yhdisti poplaulun haastavaan, laulua varten tehtyyn tanssiin.
Tämän uuden aikakauden alussa ihmiset pystyivät tutkimaan tanssia toistuvasti,
kuten MC Hammerin Hammeria.
Seis! Hammer-aika!
Digital Undergroundin Humptya.
Tee Humpty Hump Antaa mennä
Madonnan voguing-versiota.
Vogue
Ja tietenkin Macarenaa.
Hei, Macarena
YouTuben myötä tanssit matkustivat ympäri maailmaa entistä helpommin.
Ihmiset vetivät Chicken Noodle Soupia, Passinhoa -
ja opettivat toisilleen Dougieta 2000-luvulla.
Sitten Psyn "Gangnam Style" rikkoi YouTuben.
Ihan oikeasti, se ylitti videon maksimikatselumäärän,
joten katselurajat piti vetää uusiksi.
Sitten oli somesovellusten aika,
kuten Dubsmashin ja TikTokin, joissa villitykset olivat vaikeampia.
Niitä kutsutaan tanssihaasteiksi.
Suurimmat villitykset eivät tule levymyyntiä kasvattavilta muusikoilta.
Ne tulevat faneilta, jotka ottavat biisin -
ja saavat jonkinasteista kuuluisuutta tanssimalla sen tahtiin.
Tällainen tanssi esitetään tietynlaisen yleisön edessä -
melko taitavien ihmisten toimesta.
Ei ole selvää, voiko näitä tansseja -
rekisteröidä tekijänoikeusvirastossa.
Koreografiasta on vain harvoja tapauksia.
Fortnite-tanssien kehittäjät -
nostivat kanteita, sillä peli tienasi epäreilusti heidän teoksillaan.
Yksi heistä oli Alfonso Ribeiro, jonka saatat tuntea Carltonina.
Kalifornialainen tuomioistuin ohjasi heidät ensin tekijänoikeusvirastoon.
Alfonson tapauksessa tekijänoikeusvirasto sanoi: "Tanssi on liian yksinkertainen."
Sitä ei kelpuutettu.
Se on ironista.
Jos joku kopioisi jotain Fortnitesta,
kymmenen asianajajaa haastaisi hänet oikeuteen ja uhkaisi viedä talon.
Jopa Charleston löytyy Fortnitesta.
Fortnite saisi hävetä tätä, mutta heitä ei hävetä.
Se, että tansseja ei voi rekisteröidä, on myös mahdollistanut luovuuden.
Jotain katoaa ehdottomasti, jos ihmiset yrittävät ankarasti -
rekisteröidä omia tanssiliikkeitään.
Se saa luovuuden katoamaan.
Se poistaa tietynlaisen tulkinnan ja oman version lisäämisen mahdollisuuden.
Sosiaalinen tanssi menettäisi sosiaalisuutensa.
Monet tanssivillitysten kehittäjät -
eivät välttämättä halua niitä tanssivien ihmisten maksavan heille.
He haluavat vain kunniaa.
Tansseilla kuuluisuuteen nousevilla ihmisillä on paljon mahdollisuuksia.
Teosten kehittäjiä vahingoittaa, jos he eivät saa kunniaa.
Kesällä 2021 mustat TikTokin sisällöntuottajat menivät lakkoon.
Oli pakko huomata, kuinka suuri osa tanssikulttuurista -
riippuu heidän luovuudestaan.
Antakaa kunniaa tanssin kehittäjälle, jos ette keksineet sitä.
Se ei ole vaikeaa. Oikeasti.
Kunnian osoittamisen kulttuuri on sentään alkanut muuttua.
Nykyään jos suosittu vaikuttaja vetää jonkun tanssin,
ihmiset odottavat, että hän -
mainitsee alkuperäisen kehittäjän DC-merkinnän kera.
Jopa Fortnite on alkanut merkitä uusimpien tanssiensa kehittäjiä.
Ja se Jimmy Fallonin ja Addison Raen osio -
aiheutti välitöntä keskustelua. Sitten…
Istuin autossa.
Hain isoäitiäni johonkin, kun sain viestin.
Hypin ylös ja alas huutaen: "Katso, äiti!"
Olin innoissani. "Voi luoja." -Olin todella iloinen.
Se oli varmasti unta. En voinut päästä kansalliseen TV:hen -
esittämään tanssiani muille.
Se oli tietynlainen anteeksipyyntöosio.
Alkuperäiset kehittäjät saivat näyttää Amerikalle omat liikkeensä.
Päästyäni Jimmy Falloniin olen saanut paljon mahdollisuuksia.
Sain paljon näkyvyyttä ja seuraajia.
Kaksi kuuluisaa räppäriä kutsui minut tekemään musiikkivideota.
Olen tehnyt sellaista.
Olen aika varma, että se oli Jimmy Fallon -kokemuksen ansiota.
Toivon, että minusta tulee jotain isoa. Uskon sen tapahtuvan.
Olen tässä.
Tanssi tarjoaa tilaisuuden unelmoida.
Unelmointi ei periydy afroamerikkalaisille historiamme kautta.
Sosiaalinen elämä kiellettiin afroamerikkalaisilta,
mutta tanssi mahdollisti jotain muuta.
Tanssilla voi ilmaista raivoa, halua -
ja tulevaisuuden ihmettelyä.
Millaista 50 vuoden päästä on?
Nyt keksin. Teen siitä tanssin. Tanssin robotin tavoin.
Se auttaa minua kuvittelemaan futuristisen mahdollisuuden.
Voguing syntyi 1980-luvulla, kun Harlemin värillisten homoyhteisö -
kuvitteli maailman, jossa he olisivat malleja, kuninkaallisia tai jotain muuta.
Moonwalk sai alkunsa steppaamisesta,
joka oli luova vastaus rumpujen kieltämiselle orjuuden aikana.
Twerkkaus on perusliike monissa Länsi-Afrikan tansseissa.
Sitä nähdään usein elämää ylistävissä seremonioissa.
Kun tanssien tekijä ei saa tunnustusta, on helpompi unohtaa,
että ne ovat historiallisia artefakteja, joita jokainen sukupolvi muokkaa -
ja määrittelee.
Esi-isämme saattoivat liikkua yhdessä esittääkseen vahvempia,
mutta tutkimusten mukaan tanssiminen tekee meistä empaattisempia,
kärsivällisempiä, anteliaampia ja vähemmän ennakkoluuloisia.
Se luo niin sanottua "itse/muut-rajan sumentumista".
Toinen tuntee olevansa meidän jatkeemme.
Tanssi on elämää. Eikö?
Se on itse elämää.
Tanssin, koska se luo minulle vapauden tunteen.
Se on tapani kommunikoida. -Se tekee minusta ihmisen.
Uskon, että se on haavoittuvaisin tapa kommunikoida.
Tanssissa ei ole kyse vain romanttisen kumppanin löytämisestä -
tai omien taitojensa esittelystä.
Tanssi antaa mahdollisuuden kertoa, kuka haluamme olla.
Tekstitys: Jerry Savolainen