For tusener av år siden, da forfedrene våre så opp på himmelen,
så de et lysfelt.
De visste ikke hva det var, men de la merke til noe fantastisk ved det.
Dets bevegelser var forutsigbare,
og det hadde en klar effekt.
Sesongene, tidevannet, innhøstingene.
Så det virket logisk at disse lysene formet alt annet i livene våre.
Nesten hver eneste oldtidskultur i verden oppfant astrologi.
Og vi elsker fortsatt astrologi.
Folk dras mot alle typer mystikk.
Men kun astrologi har en jevnlig spalte i store aviser.
I India har astrologer jevnlig skjermtid på store nyhetskanaler.
I Taiwan, hvor den kinesiske dyrekretsen er populær,
planlegger mange kvinner fødslene sine ut ifra heldige år.
2010 var tigerens år.
Ikke et heldig år.
2012 var dragens år.
Det er heldig.
Selv om vi vet at det ikke er vitenskap,
hvorfor ser så mange folk på tvers av så mange kulturer
fortsatt etter mening i stjernene?
Mange tror at planetenes posisjon og stjernebilder påvirker livet.
Vi har lært mye om universet, men likevel er denne kunnskapen bare begynnelsen.
Mystikk og sekter finner ikke slike entusiastiske følgere noe annet sted.
Kjærlighetslivet ditt er ikke veldig tilfredsstillende, er det vel?
Mr. president, vil du la astrologi fortsette å spille en rolle i livet ditt?
Det de prøver å si er at feilen, kjære Brutus, ligger ikke i stjernene våre,
men i oss selv.
I dagens Vesten betyr det å være opptatt av astrologi vanligvis å lese horoskopet.
Det er en personlig spådom basert på stjernetegnet ditt.
Horoskopene er som en inngangsport.
De er åpenbart ikke veldig spesifikke,
fordi jeg skriver ett horoskop for 1/12 av befolkningen.
Idéen om 12 stjernetegn går mer enn 2000 år tilbake,
til oldtidens Babylon, eller dagens Irak.
De oppdaget at det var omtrent 12 nye måner i løpet av et år.
Så de delte opp solens bane i 12 deler,
hver del markert av et stjernebilde.
Å gi symboler til stjernene, som en okse
eller en skorpion,
hjalp med å holde oversikt over dem fra år til år.
Slik fant de på soltegnet ditt.
Det var stjernetegnet solen var i da du ble født.
Men soltegnet ditt var bare ett av tegnene dine.
Og det er plassert på det astrologer kaller et fødselskart.
Fødselskartet er et bilde av himmelen,
akkurat da du trakk ditt første åndedrett.
Så det er soltegnet ditt, men også månetegnet ditt og ditt stigende tegn,
som er hvorvidt solen sto opp eller gikk ned da du ble født.
Diagrammet ditt er delt inn i 12 hus for ulike områder av livet ditt.
De inkluderer posisjonen til planetene og vinklene mellom dem.
Så soltegnet ditt betydde selvsagt noe.
Men det var også betydningsfullt om, for eksempel,
du var født med Mars, krigerplaneten, i ditt romantiske hus.
Diagrammer som dette er fra oldtiden,
og de er blitt brukt til å forutsi viktige personers skjebne
gjennom historien.
I en verden hvor vi trodde at alt i universet roterte rundt oss,
plasserte astronomien stjernene og planetene,
og astrologi tolket deres påvirkning på oss.
Det var veldig vanlig for folk å kombinere disse studiene.
Det er ingen grunn til å tro at de var ulike på noen måte.
Så det var naturlig at det var en astronom som
spredte denne versjonen av astrologi rundt i verden.
Og ikke hvilken som helst astronom: Claudius Ptolemy.
Han var ganske viktig.
I det andre århundrets Egypt
skrev han en av de viktigste astronomibøkene i historien,
den første som nøyaktig plasserte farten og rotasjonen
til planetene rundt jorden.
Det var måten folk kalkulerte kalendere på
de neste 1500 årene.
Det var veldig presist. Det var vakkert gjennomført.
Ptolemy skrev også en av de mest innflytelsesrike astrologibøkene,
kalt Tetrabiblos.
Han deler definitivt ikke verden inn i vitenskap og ikke-vitenskap.
Ptolemy sin verden er en hvor astrologi er sunn fornuft.
Tetrabiblos hjalp å spre gresk astrologi gjennom Midtøsten og til India.
Et av de få stedene det ikke tok av, var Kina.
De hadde allerede sitt eget populære dyretegn-system basert på fødselsåret.
Det systemet går også tilbake tusener av år.
Innen 1500-tallet
hadde kongelige i hele Europa lenge ansatt astrologer for å spå fremtiden.
Shakespeare refererte til astrologi i nesten alle de ulykkelige plottene.
Og ordene hans er fortsatt med oss.
I Kong Lear forutser sol- og måneformørkelser død.
Romeo og Julie motarbeides av stjernene.
Med andre ord: fortapte.
I Julius Caesar sier Cassius til Brutus:
Feilen, kjære Brutus,
ligger ikke i stjernene, men i oss selv, at vi er underlegne.
Men omkring denne tiden begynte to idéer å revolusjonere verden...
...og astrologiens plass i den.
Gjennom hele historien hadde mennesker antatt at vi var universets midtpunkt.
Men så fastslo forskere som Galileo Galilei
at vi egentlig kretser rundt solen.
Denne astrologiske tanken om at alt er
bundet sammen med mennesker blir forstyrret.
Astrologi som et legitimt studie forsvant ikke over natten.
Selv Galileo kalkulerte horoskoper for familien sin
eller for rike klienter for å betale regningene.
Men så kom det virkelige dødsstøtet.
På 1600-tallet gjorde vi radikale vitenskapelige oppdagelser.
Tyngdekraft. Lysets spektrum.
At blod beveget seg gjennom ting kalt blodårer.
Og vi fant opp teleskoper som lot oss oppdage nye måner. Og vi begynte å utvikle et system for å fastslå sannheten.
Man lagde en hypotese, man testet den,
og man forsøkte å gjenta resultatene.
Hvis noe ikke kunne testes med den vitenskapelige metoden,
var det ikke vitenskap.
Å studere planetene og stjernene,
det bestod testen.
Men å forutse hvordan de ledet verdenshendelser, gjorde det ikke.
Astrologi og astronomi ble splittet.
I vesten gikk astrologi av moten i hundrevis av år,
frem til oppfinnelsen av horoskop-spalten.
I 1930 publiserte en London-avis en spalte av astrologen
R. H. Naylor for å markere prinsesse Margarets fødsel.
Han skrev at prinsessen ville vokse opp til å ha en, sitat:
"forakt for tilbakeholdenhet,"
som skulle vise seg å være sant.
Han forutså også at når prinsessen ble rundt syv år gammel,
ville det komme hendelser av enorm betydning for kongefamilien.
Forbløffende nok, rett før Margaret ble syv,
frasa hennes onkel seg tronen til hennes far.
Jeg har funnet det umulig
å bære den tunge byrden av ansvar.
Noe som gjorde storesøsteren hennes til den neste i arverekken.
Som ville si... dronning Elizabeth.
Etter denne mystiske spådommen
ga avisen Naylor en fast spalte.
Istedenfor å skrive om de kongelige og verdenshendelser,
begynte han å skrive horoskop for vanlige lesere,
basert kun på soltegnene deres.
Idéen spredte seg til andre aviser også.
Ingen nasjonale aviser går i trykken i disse dager
uten å ha med horoskopet.
Det var en annen ny trend rundt denne tiden som ga astrologi en stor oppsving.
Han er plassert på en sofa og oppmuntret til å la sinnet sitt streife fritt.
Psykoanalyse.
En av grunnleggerne av psykoanalyse var Carl Jung.
Vi er ikke fra i dag eller fra gårsdagen.
Vi er fra en enorm tidsalder.
Jung gjorde idéen om personlighetstyper populær.
Idéene hans inspirerte personlighetstester som Myers-Briggs.
Som, til og med i dag, blir gitt til ansatte i noen store selskaper.
Jung var også en lidenskapelig astrologistudent.
Som han skrev i sin korrespondanse med Sigmund Freud:
Kveldene mine handler stort sett om astrologi.
Jeg tør å si at vi en dag vil oppdage i astrologien
en stor mengde kunnskap som intuitivt har vært
avbildet på himmelen.
Og så, sent på 60-tallet, kom vi til en ny tid.
Du har kanskje hørt om det.
Vi er i Vannmannens tidsalder
VANNMANNENS TIDSALDER
Også kjent som New age-bevegelsen.
The 5th Dimension sang at kjærligheten var i stjernene.
Og de var ikke de eneste.
Skorpioner, jomfruer, vannmenn
Leter etter et tegn Som passer sitt eget tegn
Kan ikke la astrologi Bestemme skjebnen vår
Ingen gjorde astrologi i vannmannens tidsalder like populært
som Linda Goodman i sin bok fra 1968, Sun Signs.
Det var den første astrologiboken som nådde the New York Times' bestselgerliste.
Totalt solgte boken hennes mer enn 30 millioner eksemplarer
og ble oversatt til 15 språk.
Boka lovte å hjelpe leserne med å gjenkjenne gjemte drømmer,
hemmelige ønsker og ekte karakter
ved å forstå andre menneskers soltegn.
Hun skrev at soltegn bokstavelig talt ville endre livet ditt.
Boken informerte om det vi alle gjenkjenner i dag
som våre stjernetegns personlighet.
Hun klarte å overbringe utrolig mye informasjon.
Jeg tror at det gjorde idéen om soltegn enda mer populær.
Astrologi blir raskt mer populært i Amerika.
Mer enn 180 fremstående forskere vil snakke om emnet.
En gruppe forskere og vitenskapsfolk sendte i dag ut brev
hvor de ba alle aviser om å skrive en advarsel i sine astrologispalter.
Det står: "Det følgende astrologiske forvarselet
burde kun leses for underholdningens skyld.
Slike forutsigelser har ikke noe pålitelig grunnlag i vitenskapelig fakta."
Tidligere stabssjef i Det hvite hus, Donald Reagan,
skriver i sin kommende bok at presidenten og Mrs. Reagan
til tider konsulterer astrologer når de tar vanskelige avgjørelser.
På 80-tallet kunne du ringe en hjelpelinje for å få litt kosmisk rådgiving.
Vi lurer alle på hva dagene våre har i vente.
Hva fremtiden vil bringe.
Gå på blind dates eller jobbintervjuer på en torsdag.
Det er den heldigste dagen i uken, styrt av Jupiter.
Hvis du ringer 19761976 når du meg, Darren Martinez, the Cosmic Muffin.
Tenk på det som hypotesekunst. Definitivt mer kunst enn vitenskap.
For eksempel er ikke soltegnene våre presise lenger.
I løpet av de over 2000 årene siden stjernetegnene ble skapt,
har jordens helning endret seg.
Så soltegnet ditt har endret seg,
og det er teknisk sett et trettende tegn, kalt Ophiuchus.
Spør astrologer om de vitenskapelige argumentene,
for eksempel på verdens største astrologikonferanse,
og du vil få mange skuldertrekk.
Jeg bryr meg ikke. Jeg har ikke noe å bevise for noen.
Jeg bruker verktøy når de virker, og når de slutter å virke, bruker jeg dem ikke.
Vitenskapsmiljøet ser egentlig bare
på det fra sitt eget perspektiv.
Kanskje astrologi ikke passer inn i den moderne definisjonen av vitenskap.
Det betyr ikke at det ikke har stor verdi for folks liv.
Studier viser at det er riktig.
Folk som føler de har mindre kontroll over livene sine,
er mer tiltrukket av astrologi
og ser mer av seg selv i sine horoskoper.
Og at den positive innstillingen man kan få av å lese et horoskop,
til og med kan få en til å prestere bedre på kognitive og kreative tester.
Det er fordi ting ikke trenger å være ekte for å ha en ekte effekt.
Det kalles placeboeffekten.
At troen på noe kan være nok.
Og det er vitenskapelig bevist.
Noen placebostudier har til og med vist at om en pasient vet at de tar en falsk pille
istedenfor en ekte, kan den fortsatt virke.
Og mange folk tror på horoskopene sine på grunn av en annen psykologisk effekt.
Grunnen til at folk så lett ser seg selv i horoskopene sine,
er at personen ønsker å se seg selv i det.
Personen blir en slags medskyldig
i prosjektet om å tilpasse seg selv i horoskopet.
Dette kalles Barnum-effekten.
Oppkalt etter den berømte sirkusartisten P. T. Barnum.
Den er basert på en undersøkelse fra 1949
hvor 39 universitetsstudenter ble gitt personlighetsprofiler
og ble fortalt at de var basert på en psykologisk undersøkelse.
Men alle profilene var identiske.
De beskrev generiske særpreg, som:
dine seksuelle tilpasninger har gitt deg problemer.
Alle studentene utenom én sa de var ganske enige om særpregene som beskrev dem.
Barnum-effekten viser at tilnærmet
alle ser seg selv i et hvilket som helst horoskop som blir presentert for dem.
Disse beskrivelsene som man ofte finner i horoskopene, er veldig vage.
Og de pleier å være mer eller mindre positive.
Som å si til en vannmann at
å ikke gi slipp på negative følelser vil overskygge intuisjon.
Eller at en tyr
ikke burde henge seg opp i detaljer
fordi den trenger å fokusere på det store bildet.
Og uansett hva en person ønsker å få ut av en horoskopspalte,
kan de sannsynligvis finne det...
...på nettet.
Jeg er grunnleggeren av astrologyzone.com.
Susan Miller begynte å skrive horoskoper på nett i 1995.
De ønsket en kort spalte for kvinner hver dag.
Og jeg sa: "Nei, nei, nei.
Jeg skal skrive langt og detaljert, så folk kommer tilbake."
Og millioner av mennesker verden rundt gjør det.
De er så ivrige at dersom Miller publiserer sent,
noe hun ofte gjør,
gjør fansene opprør på nett.
Jeg tror at internett er det som virkelig gjorde astrologi
mye mer populært.
Jeg tror folk alltid ønsker å vite fremtiden sin.
Det er forankret i DNA-et vårt.
Problemet er...
...at det er så demokratisk at alle kan si at de er astrologer nå.
Internett har eksplodert
med utrolig mange astrologier, astrologer.
Har gjort det mye mer tilgjengelig.
De kan være bare prat. Det er greia med jomfruer noen ganger.
Uranus har beveget seg inn i tyren...
Solen i tvillingene er identiteten din...
Fra 2016 til 2017
økte visninger av astrologi-videoer på YouTube med 62 prosent.
På Facebook økte de med 116 prosent.
Og på Twitter var det en nesten 300 prosent økning i engasjement.
Dere er nå på et sted hvor dere kan manifestere dere.
Vanskelighetene er borte.
Universet venter på dere.
Jeg tror at det som virker tiltrekkende ved astrologi,
selv i vitenskapens tidsalder, selv blant utdannede folk,
kommer fra det faktum at det tilbyr noe
som du ikke enkelt får andre steder.
Det kan for eksempel tilby en type spiritualitet
for folk som ikke får det fra tradisjonell religion.
Undersøkelser viser at amerikanere er mindre religiøse,
men mer spirituelle enn noensinne.
Og dermed kan astrologi passe inn der.
Det er personlig fordi du får ditt personlige horoskop og diagram.
Og på den måten kan det gjøre noen ting annerledes
enn en tradisjonell religion, hvor du er én i en stor flokk.
Men jeg tror et annet aspekt av hypotesen
virkelig gjelder idéen om
å strekke seg etter eller å forstå det guddommelige.
Enten vi tenker på det som guder,
som Gud,
eller som det store mysteriet.
Alt som bringer oss ut av...
...det vi tenker på som våre menneskelige skjøre celler.
Folk kontakter meg om
når de burde gifte seg, om samlivsbrudd, om kreft,
om å miste jobben, om å miste håp og tro på livet,
om å stå overfor den mest ekstreme smerten
de har opplevd, som de ikke vet hvordan de skal takle.
Du må ha tro...
...på at de fæle tingene som skjer med deg...
...kan ha gode utfall.
Jo mer jeg studerer astrologi,
jo mer forstår jeg at universet er på din side.
Og astrologi appellerer til begjæret om å finne
en liten plass i det enorme universet.
Selv om vi ikke er dets senter.
Stjernebildene, som før ble tegnet på innsiden av en sfære...
...som roterte rundt jorden,
blir nå plutselig
stjerner som er spredt overalt,
i et enormt, uendelig univers.
Og det å se Orions belte,
er å gjenspeile oss selv
i en virkelighet som virkelig er ganske kaotisk.
Orion er ikke der ute.