Det er noe i DNA-et vårt, som jeg ikke kan forklare,
som får oss til å lage merker på kroppen vår
på måter som skiller seg ut fra dem som er rundt oss.
Hver ape vil se annerledes ut enn den ved siden av.
Nå for tiden er tatoveringer overalt.
Over kneet mitt.
-Mesteparten av armen min. -På ankelen min.
På idrettsutøvere, skuespillere, til og med på folkevalgte politikere.
I 2015 hadde nesten en av tre amerikanere minst én tatovering.
Bare tre år tidligere var dette tallet en av fem.
Det er tatoveringsfestivaler over hele verden,
inkludert i Brasil, India og Egypt.
Men for kun 50 år siden var tatoveringer utrolig sjeldne.
Og mange steder i verden er det fortsatt slik.
I Kina er det ulovlig å vise tatoveringer på TV.
I Japan er tatoveringer ofte forbudt i offentlige svømmehaller og spa.
Og i De forente arabiske emirater
må man fjerne tatoveringene hvis man vil verve seg til hæren.
Men mennesker har laget merker på seg selv siden starten av sivilisasjonen.
Jeg tror ikke det var én hendelse...
TATOVERINGSANTROPOLOG
...eller ett sted hvor tatoveringer ble utviklet og deretter spredt jorden rundt.
Det var nok en slags uavhengig oppfinnelse på ulike steder.
Vi har en naturlig impuls for å markere viktige livsforandrende begivenheter.
Oldtidskulturer som aldri kan ha møtt hverandre,
utviklet sine egne tradisjoner for tatovering.
Det er 61 tatoveringer på Ismannen Ötzi,
en 5000 år gammel nedfrosset mumie, funnet i de italienske Alpene.
CA 3300 F. KR.
Men hvis dette er noe vi alltid har gjort, hvorfor tar da så mange tatoveringer nå?
Det er ansiktet jeg ble født med, og det er ikke noe jeg kan gjøre med det.
Vel, det er ikke helt sant.
Tatoveringer er ikke de evige arrene som foreldrene våre advarte oss mot.
Tatoveringer på Apo Anis kropp indikerer at han hadde en høy status.
Før var det straffedømte, MC-folk og sjømenn.
Tatoveringer har vært et tegn på styrke siden primitive tider.
Den her var fin. Den der var fin. Og jeg tenkte: "Åh, jeg vil ha en."
De er en del av meg. Dette er innsiden min på utsiden.
Jeg har bilde av besteforeldrene mine på underarmen.
Denne skal være en ikonisk bygning i South Minneapolis.
Denne sykkelen her er for oldefaren min.
De fleste tatoveringene vi ser i dag,
kommer fra en håndfull tatoveringstradisjoner.
URFOLK-TRIBAL
Jeg fikk den et par måneder etter 24-årsdagen min.
Vi har spydspissene over her, og noen haitenner.
Og her har vi et skilpaddeskall.
Skilpaddeskall ble brukt som skjold.
Det er en krigertatovering.
For mange århundre siden tatoverte Hawaiis urfolk slike mønstre
for å markere prestasjoner i kamp.
Tatoveringer var utbredt
i urfolk-samfunn over hele verden i tusenvis av år.
Tradisjoner ble nedarvet i generasjoner,
og markerte pubertet, medlemskap i grupper, og åndelig makt.
De første verktøyene som ble brukt, var enkle,
som torner eller beinsplinter,
så design i oldtiden var enkle geometriske mønstre.
Symboler var vanligvis inspirert av omgivelsene.
Planter og dyr, bølger og fjell, sol og stjerner.
Er du fra en viss øy, vokser det visse planter der.
INNFØDT TRIBAL-TATOVØR
Det kunne være et slags varemerke, den typen mønster.
Det er egentlig en adresse,
så folk gjenkjenner: "Å ja, det mønstret er...
KALINGA-TATOVØR
...fra denne siden av skogen, denne siden av øya" og sånt,
og de ville vite hvordan man skulle tilnærme seg den mannen eller kvinnen
på en respektabel måte.
Disse tradisjonene ble nedarvet fra kulturelle helter, forfedre-helter.
TATOVERING I SAMOA, 1924 MOANA MED LYD
Det er opphavet.
Hver gang tatoveringsritualet gjentas,
kaller man på alle disse vesenene fra fortiden.
Så det er et ekstremt sterkt øyeblikk når blekket treffer huden.
Det er en rytme. Nesten som trommeslag.
Og det vekker på en måte forfedrene opp igjen.
En annen person hjelper til med å dra ut huden.
De lagde sitt eget sot. De lagde sitt eget blekk.
Så skogen er egentlig enda en ingrediens.
Tatovering var et smertefult rituale
som, straks det var ferdig, markerte plassen din i samfunnet.
Dette stemte spesielt på stillehavsøyer som Samoa.
I samoisk tatovering ble enkle design av dyr,
som gogo-fuglen, måker og tusenbein,
som representerte den samlede styrken i et samfunn,
laget til mønstre og tatovert på korsryggen og bena.
Stillehavsøyenes tatoveringstradisjoner utviklet seg uforstyrret i generasjoner,
til de europeiske oppdagelsesreisende kom.
Tatovering hadde knapt blitt sett i Europa de siste tusen årene.
TREDJE MOSEBOK
Kristendommen, jødedommen og islam
så på tatoveringer som skjending av kroppen.
IKKE BRENNE INN SKRIFTTEGN PÅ EDER
Så da den britiske kapteinen James Cook ankom stillehavsøya Tahiti i 1769,
dokumenterte han og hans menn de innfødtes tatoveringsskikker.
Som Cook skrev:
"Begge kjønn maler kroppene sine, tattow, som de kaller det på sitt språk."
13. JULI 1769
Det tahitiske ordet tattow er nå det ordet som brukes i hele verden.
Men nesten samtidig som europeerne oppdaget stillehavs-tatovering,
begynte de å ødelegge det.
Bølger av kolonister og misjonærer som fulgte reiser som Cook sin,
tok kontroll over øyene og bannlyste tradisjonell tatovering.
Da man kunne fjerne tatoveringen fra folket,
ble det mye lettere å underkue dem de vestlige idealene,
og å ødelegge disse urfolk-mønstrene av lokal makt og tro.
Kolonialismen og kirken,
de slettet historien deres, forfedrene deres,
for at de skulle forsvinne fra kartet,
og for å gi dem en identitetskrise,
og for å lettere assimilere dem.
Disse tatoveringstradisjonene ble aldri helt utryddet,
og mange av de originale designene ble skrevet ned av utenforstående,
som antropologer og de som reiste til øyene.
FILIPPINENE, 1896
Tatovører bruker nå tegningene fra flere hundre år siden
som grunnlag til design av tribal-tatoveringer vi ser i dag.
TRADISJONELL JAPANSK
Vel, min favoritt er denne her.
Det er bare en stol.
Da jeg begynte å tatovere meg,
handlet det om å være tøff,
det var en forestilling om at: "Jeg er tøff og kan tåle dette,"
å overvinne noe, overvinne smerte.
Nå er det ikke så stort lenger.
Den stolen er definitivt en moderne tolkning av tatovering,
men se på den andre armen.
De bølgene og vindkastene var i lang tid
noe du vanligvis kun så hos japanske kriminelle.
Tatoveringer ble faktisk brukt for å straffe kriminelle
i Japan i århundrer, vanligvis på armene eller i ansiktet.
Men straff-tatoveringer døde ut ved slutten av 1600-tallet,
sannsynligvis på grunn av økningen av dekorative tatoveringer,
som kriminelle kunne bruke for å dekke over merkene sine.
Men tatovering tok virkelig av i Japan i 1827,
da en treplate-printer, Utagawa Kuniyoshi,
lagde en print-serie basert på den populære boken Suikoden,
som inneholdt legendariske fredløse, noen av dem dekket av tatoveringer.
Printene hans var en sensasjon.
Nesten umiddelbart fikk folk rundt Edo, dagens Tokyo,
tatoveringer av de samme heltene.
CA 1890
TATOVERINGSMESTER
Tatoveringer er maktsymboler.
Du risser inn en helt på ryggen din for å ta hans karakteristikker.
Og tatoveringene Kuniyoshi inspirerte var enorme
og dekket ofte hele ryggen med ett enkelt bilde.
Før hans arbeid hadde tatoveringer vært lappetepper.
Han gjorde hele kroppen til et lerret, ved bruk av ett motiv.
Denne stilen er nå kjent som tradisjonell japansk, eller Irezumi.
Et Irezumi-arbeid kan ta år å fullføre.
Det skiller seg ut ved sine sterke farger og store bilder av myter og monstre
tegnet med overdrevne ansikter
og omgitt av naturlige elementer som skyer og bølger.
Den japanske regjeringen hadde forbydd tatovering på 1800-tallet,
så Irezumi spredte seg opprinnelig til folk
som ville identifisere seg som farlige.
Makt og frykt er samme ting.
Du frykter ikke de svake.
Sveklinger er ikke ment for legender og myter.
Tatovering er i dag lovlig i Japan, men assosieres fortsatt
med kriminaliteten som utviklet seg i takt med det i generasjoner.
Og kunstformen har blitt et visuelt symbol for den japanske mafiaen, Yakuza.
I resten av verden
har tradisjonell japansk vokst til å bli en veldig populær og innflytelsesrik stil.
Det fungerer på en måte med konturene og formene dine,
så det var alltid forlokkende, og det var litt eksotisk.
Det er det folk vanligvis gjør, spesielt med tatoveringer, sant?
Du tar noe fremmed og eksotisk
og gjør det til en del av deg.
Og derfor ser vi fortsatt vind, bølger og karper
som startet på treblokk-print for over hundre år siden.
TRADISJONELL AMERIKANSK
Vi ble nettopp gift.
Ja, vi fikk like tatoveringer. Den klassiske, hjerter,
min sier "hennes navn", og hennes sier "hans navn".
Hjerter og bannere er klassiske amerikanske tatoveringer,
men det var bare sjømenn som hadde det opprinnelig.
Gud hjelpe sjømannen
Det er flott å være sjømann På en kveld som denne
Jeg sa en kveld som denne
Vel, sjømenn har tatt tatoveringer siden de dro til sjøs,
som er mange århundrer siden.
Sjømann-tatoveringer avbilder ofte initialer,
nautiske temaer og patriotiske symboler.
Designvalgene ble lagt ut på laken, kalt flash, og ble plukket fra veggen.
Som tribal-tatoveringer, markerte de identiteten din som sjømann,
i tillegg til dine bragder til sjøs,
som svalen.
Sjømenn fikk en svale for hver 5000 nautiske mil de seilte,
som på den tiden var ekstremt vanskelig og farlig.
Så en sjømann med en eller to svaler var imponerende.
Og du har kanskje sett denne: en tatovering av et rigget skip.
Man fikk dem bare
ved å runde Kapp Horn på Chiles sørkyst.
KAPP HORN
Sjømenn har også lange tradisjoner med å samle tegn
for å vise frem de eksotiske stedene de hadde besøkt.
Dette er Palestina. Jeg var i Palestina fra 1937 til 39.
Og jeg hadde noen patruljer i Egypt. Jeg fikk denne der.
Og denne da jeg var i Irland i 1936, den der.
Denne tatoveringstilen spredte seg fra sjømenn
da maskintatovering kom i 1891,
og du kunne få tatovering mye raskere.
Det startet en hel bølge av innovasjon i tatoveringsindustrien,
spesielt for de som skulle ha heldekkende,
som hadde ambisjoner om å bli tatoveringsattraksjoner i sirkuset.
Et glimt av de forbløffende frikene du får se til prisen av en liten ti-cent!
Elektriske tatovører gjorde sjømenn og sirkusartister om til lerreter
og fylte kroppene deres med innviklede, tapet-lignende prosjekter.
Jeg tror sirkuset hadde en enorm innflytelse,
spesielt på utbredelsen av tatoveringskunsten i landsbygdene.
Det er mange gammeldagse tatovører som vokste opp tidlig på 1900-tallet
som gir æren for deres interesse for tatoveringer til folk de så i sideshowene.
Det bragte på en måte med seg en helt ny verden til disse småbyene i Midtvesten.
Stilen de spredte, er nå kjent som tradisjonell amerikansk.
Ikoner med tykke streker, blokker med sterke farger og svart skyggelegging.
Symboler som sjømenn tatoverte for århundrer siden,
som hjerter, svaler og ankre,
er noen av de mest populære tatoveringene idag.
Foreldrene mine vet ikke om noen av tatoveringene mine.
Ideen om tatoveringer ville skremt livet av dem,
som er morsomt fordi jeg alltid har vært interessert i tatoveringer og sånt.
Men de har vel aldri erkjent den delen av meg,
så jeg vil ikke ryste dem ved å fortelle det.
JAPANSK FENGSEL, 1850
Som i Japan har kriminelle i hele verden
lenge omfavnet tatoveringers dårlige rykte
som en måte å markere seg selv som farlige og utenfor samfunnet.
Tatoveringer blomstret i fengsler,
hvor innsatte prikket seg selv med improviserte materialer,
som gitarstrenger og svart sot.
Denne her ble laget av en Walkman
og brukt av en innsatt artist for å skrape frem noen fengselstatoveringer.
Fengselstatoveringer hadde vanligvis tynne linjer og ingen farger,
som ble signaturstilen.
Tatoveringer fremsto som viktige markører i gjenger og MC-klubber,
kriminelle underverdner,
og i lang tid var det her tatoveringene ble værende.
TATOVERINGER ER VELDIG VANLIG BLANT KRIMINELLE
Det kan virke som at: "Wow, det er en enorm oppsving,
og det er utrolig mange som tar tatovering,"
som er sant, flere enn noensinne tar tatovering.
Men jeg tror det er mange faktorer som ligger oppå hverandre.
AMERIKANSK TATOVØR
På 70-tallet begynte tatoveringenes image å endres.
Tatoveringer dukket opp på fotografier
i innflytelsesrike amerikanske magasiner som Life,
som, i 1972,
erklærte den gamle tatoveringskunsten som nymotens.
Tatoveringsstudioer vokste fra sjømenn-flash,
og begynte å tilby skreddersydde arbeider, som lot folk finne på egne tatoveringer.
Å få tatovering markerte deg ikke som én type person lenger,
og det bragte inn nye typer klienter.
Mange kvinner får tatoveringer,
og det er halve jordens befolkning.
Så jeg tror at det at de ønsket å vise at de bestemte over kroppen sin,
i tillegg til å bli tiltrukket av kunsten,
utgjorde hele den andre gruppen av folk som tar tatoveringer.
Det har vært en byggestein, og en av de mest dyptgående tingene
som har lansert alt sammen, er at man visuelt ser det.
MTV-LANSERING, 1981
Og tatoveringers synlighet eksploderte i 1981.
MTV kom.
Mine damer og herrer, rock and roll.
Det var fantastisk.
Jeg kan huske da MTV kom på TV.
Jeg ble helt overveldet av det.
Altså, jeg satt der med en liten notatbok
og lagde et lite merke i notatboken
hver gang det ble vist en tatovert person på MTV.
På slutten av en time var det 40-50 merker der.
Det hadde en utrolig innflytelse, etter min mening,
på idéen om hvem som hadde tatovering.
"WELCOME TO THE JUNGLE" GUNS N' ROSES, 1987
Jeg husker denne videoen godt.
Så hva tenker jeg om det?
Nettopp det der, det oppsummerer det.
Jeg mener, ikke sant?
Det var selve symbolet på "kul" på den tiden.
Å se tatoveringene, og så hadde han på en slags tatoverings-T-skjorte.
Det var jævlig radikalt. Altså, hvor fantastisk er vel det?
Det samler alt sammen.
Folk begynte å samle og blande globale tatoveringstradisjoner
på helt nye og personlige måter.
Og de begynte å innlemme
den svarte og grå stilen med tynne streker som kom fra fengslene,
og la til skrift og realisme i tatoveringens vokabular.
Så, dette er Adam Levine.
Han blir tatovert av en venn av meg.
MUSIKER
Dette er kirsebærblomster og vind.
TRADISJONELL JAPANSK
Og han har en tradisjonell amerikansk tatovering med "Mom" i midten.
Så har han noen ord.
Det er en morsom kombinasjon av så mye estetikk blandet sammen.
Dette er et eksempel på mange forskjellige stiler. Klassisk ikonografi. Veldig personlig.
TERNING, BØNN, VINGER
Det er forskjellen på det amerikanske og japanske.
Japanere har "et sentralt tema",
og så bygger de universale elementer som bakgrunn,
som grunnleggende vind, vann, ild...
Amerikanske tatoveringer har et sterkt minne-relatert element.
Veldig ulikt Japan,
som bruker mytologi for å fortelle en historie.
Tradisjonell amerikansk er en samling av alt,
og dette er en annen versjon av det.
Fellesnevneren er at alle er i svart og grå.
Alle tatoveringstiler i verden er nå tilgjengelige.
Siden Instagram kom,
har antallet tatoverte amerikanere blitt nesten fordoblet,
og tatovører utvikler og ekspanderer hva tatoveringer kan være.
Men mens antall folk som tar tatovering, har økt,
har også antall folk som angrer, økt.
Joe sier han vil at tatoveringssjappa skal betale ham 2200 dollar.
Det er det han sier det vil koste å få ordet fjernet med laser.
Fjerning av tatoveringer er nå en multi-milliard-dollar global industri
som vokser...
GLOBALT MARKED FOR FJERNING AV TATOVERING
...med India, Japan og Amerika som ledere.
Jeg tok tatovering i fengselet fordi jeg følte at jeg ville få mer respekt,
eller at den rivaliserende gjengen kunne se det og bli redde.
Det var egentlig en slags respekt i gjengen-livsstil.
Jeg vil definitivt heller fjerne den enn å dekke over den.
Men flertallet av folk med tatoveringer vil ikke fjerne dem.
NEI: 78%
Og studier har vist at å få tatovering kan øke selvtilliten din.
Folk har rapportert en betydelig forbedring i selvfølelse,
og at tatoveringene deres får dem til å like kroppen sin bedre,
de sier det er som å skape seg selv.
En del av innvielsen, kan du si, av å få en tatovering, er...
...å være villig til å trosse smerten.
Du forplikter deg til å bære dette bildet.
Det er en del av magien i tatoveringer.
Det gir meg frihet over kroppen min. Det gir meg lov til å eie den.
Det er som å bære et par beskjeder.
Det er å dele litt informasjon om deg,
som du kanskje ikke en gang sier høyt.
Alle vil være den mest uttrykksfulle versjonen av seg selv,
og tatoveringer er en fantastisk markør for det.
Jeg elsker tatoveringer. De er fantastiske
og et vidunderlig uttrykk for menneskers liv.